Ухвала
Іменем України 
 
3 серпня 2020 р.
м. Київ
провадження № 51-5054 ск 18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючої             ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку судових рішень, постановлених відносно нього.
 
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 27 травня 2020 року його касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.
 
Копія ухвали Верховного Суду від 27 травня 2020 року була направлена за місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_4 для вручення йому під розписку.
 
Згідно власноручно написаної розписки, надісланої з Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)»,  ОСОБА_4 отримав копію ухвали Верховного Суду 8 липня 2020 року. 
 
Мотиви суду
 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Зі змісту первинної та поданої на усунення недоліків касаційних скарг вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується із рішеннями  судів щодо нього, однак знову у супереч ч. 5 ст. 427 КПК України не додає  належним чином завірених копій оскаржуваних рішень.
 
У зв`язку з відсутністю оскаржуваного судового рішення Суд позбавлений можливості визначитись, що касаційна скарга подана із дотриманням вимог ст.ст. 424 – 427 КПК України, а тому не можна вирішити питання, чи є підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Доводи про неможливість ним отримання копій судових рішень не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 має процесуальний статус засудженого та згідно до положень процесуального закону має право на отримання копії постановленого відносно нього судового рішення. Доводів, які б свідчили про обмеження такого права, він не наводить.
 
Крім цього, у повторно поданій касаційній скарзі засуджений знову вказує лише про свою незгоду із судовими рішеннями, які постановлені відносно нього, не наводить жодних порушень закону, які б могли слугувати підставою для їх зміни чи скасування, та доводів щодо незаконності чи необґрунтованості. Нових підстав та доводів для скасування або зміни судових рішень, які з огляду на положення ст. 433 КПК України є предметом розгляду суду касаційної інстанції, не зазначає.
 
Крім цього, ОСОБА_4 висловлює вимоги, які не узгоджуються із положеннями ст. 436 КПК України, а саме просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Поряд з цим не зазначає, яке процесуальне рішення повинен прийняти суд щодо вироку місцевого суду.
 
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 27 травня 2020 рокунедоліків касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 не усунув.
 
Частина 4 ст. 429 КПК України передбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
 
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Повернути засудженому  ОСОБА_4 його касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_5