ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" вересня 2020 р.                                       Справа№ Б8/142-12
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Остапенка О.М.
суддів:            Полякова Б.М. 
          Сотнікова  С.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.
у присутності представників сторін: 
від позивача: Слюсар В.В. - ордер серії АІ № 1051755 від 26.08.20          
від відповідача-1: Софійський С.Ю. - ордер серії ЗП № 093029 від 13.06.19
від відповідача-2: не з`явились
розглянувши апеляційну скаргу Константінова Нікіти Андрійовича на рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року
у справі          № Б8/142-12 (суддя Лопатін А.В.) 
за заявою            Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." в особі 
          ліквідатора арбітражного керуючого Віскунова Олександра 
          Віталійовича
до                              1. Константінова Нікіти Андрійовича 
                2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна-Інвест-Буд"
про                       визнання недійсним договору купівлі-продажу
в межах провадження в справі про банкрутство ТОВ "ВІК-Р.С.Ф."
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі №Б8/142-12 позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року, укладений між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та Константіновим Н.А. , стягнуто з Константінова Н.А. на користь ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." 960,50 грн. судового збору, стягнуто з ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" на користь ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." 960,50 грн. судового збору, стягнуто з ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" в доход Державного бюджету 960,50 грн. судового збору та стягнуто з Константінова Н.А. в доход Державного бюджету 960,50 грн. судового збору.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, 17.07.2020 року Константінов Н.А. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора Віскунова О.В. в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.М.
Ухвалою суду від 17.08.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Константінова Н.А. на рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі №Б8/142-12, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 03.09.2020 року за участю повноважних представників сторін.
У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 року для розгляду справи №Б8/142-12 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Поляков Б.М.
Ухвалою суду від 03.09.2020 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №Б8/142-12 за апеляційною скаргою Константінова Н.А. на рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року.
Представник скаржника в судовому засіданні 03.09.2020 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Представники відповідача-2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.
03.09.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Константінова Н.А. підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі №Б8/142-12 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).
Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа №Б8/142-12 про банкрутство ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", провадження в якій порушено ухвалою господарського суду Київської області від 25.12.2012 року за заявою Управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області.
Постановою господарського суду Київської області від 01.07.2014 року ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Салатюка Д.В. 
Ухвалою господарського суду Київської області від 12.04.2017 року усунуто арбітражного керуючого Салатюка Д.В. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Віскунова О.В.
08.08.2019 року ліквідатор ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." арбітражний керуючий Віскунов О.В. звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання недійсним договору купівлі продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року, укладений між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та Константіновим Н.А .
В обґрунтування поданої заяви ліквідатор вказує, що 27.05.2016 року ТБ "Укрспецресурс" проведено аукціон (статус другий повторний) з продажу майна банкрута ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", на якому реалізовано майно банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною 4 546 795,00 грн. За результатами проведеного 27.05.2016 року аукціону переможцем торгів визнано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд".
Згодом, 27.05.2016 року, між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора Салатюка Д.В. та переможцем аукціонних торгів ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за №679.
До складу цілісного майнового комплексу входять:
а) нежитлові будівлі загальною площею 49 733 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках з кадастровими номерами: 3222910100:01:311:0023, 3222910100:01:311:0024, 3222986700:03:208:0004, 3222910100:01:324:0001, 3222910100:01:326:0006, 3222910100:01:326:0007, 
б) споруди (не внесені до витягу), основні засоби (інвентар, прилади та інструменти), техніка, транспортні засоби, запасні частини, машини та обладнання, детальний перелік яких зазначено в договорі купівлі-продажу, в тому числі димова труба № 6.
Цілісний майновий комплекс згідно цього ж переліку був переданий продавцем та прийнятий покупцем, згідно акту приймання-передачі від 27.05.2016 року. 
Як зазначає позивач, відповідно до довідки КП "Південне БТІ" № 551 від 19.03.2015 року щодо переліку майна банкрута, димова труба входить в перелік майна, яке було реалізоване на торгах та передано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" згідно договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу та Акту приймання-передачі від 27.05.2016 року.
Разом з тим, ухвалою господарського суду Київської області від 06.03.2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року, задоволено заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та визнано недійсними результати проведеного ТБ "Укрспецресурс" аукціону від 27.05.2016 року з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", оскільки продаж майна банкрута було здійснено з порушенням вимог Закону про банкрутство.
В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2017 року визнано недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27.05.2016 року між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за №679, яким було оформлено результати вищенаведеного аукціону з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." від 27.05.2016 року.
Крім того, ухвалою господарського суду Київської області від 14.03.2018 року задоволено заяву ліквідатора ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." про застосування наслідків недійсного правочину та зобов`язано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" повернути у власність ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." майно, в тому числі споруди (не внесені до витягу), основні засоби (інвентар, прилади та інструменти), техніку, транспортні засоби, запасні частини, машини та обладнання, зокрема, димову трубу № 6.
На виконання ухвали господарського суду Київської області від 14.03.2018 року судом видано наказ від 02.04.2018 року, який було передано боржником на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступу Д.М.
19.07.2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №56817019 (копію постанови про відкриття виконавчого провадження долучено позивачем до матеріалів справи).
За твердженням позивача, 27.09.2018 року з метою примусового виконання рішення суду приватним виконавцем був здійснений виїзд за адресою ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." (Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, будинок 130) та з актом передачі стягувачу предметів зазначених у виконавчому документі була передана у власність ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." спірна труба (копія акту передачі стягувачу предметів зазначених у виконавчому документі долучено до матеріалів справи).
В подальшому, 25.02.2019 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. було отримано листа від ФОП Константінова Н.А., в якому останній посилався на належність йому, як фізичній особі, вказаної димової труби, розташованої за адресою: Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 130, за укладеним з ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" договором купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року. Димова труба була прийнята ним за актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу димової труби від 03.06.2016 року (копії вказаних документів долучено до матеріалів справи).
Виходячи з наведеного, посилаючись на те, що оскільки результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та договір купівлі-продажу майна, яким оформлено результати вказаного аукціону, укладений ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." з переможцем аукціону ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" (відповідач-2) визнано судом недійсними, беручи до уваги що недійсний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" (відповідач-2) не набуло права власності на майно, що було предметом продажу на вказаному аукціоні та не мало правових підстав відчужувати таке майно іншим особам, отже спірне майно вибуло з володіння власника не з власної волі, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року, укладений між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та Константіновим Н.А .
За наслідками розгляду заявлених позовних вимог, рішенням господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі №Б8/142-12 позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року, укладений між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та Константіновим Н.А. , стягнуто з Константінова Н.А. на користь ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." 960,50 грн. судового збору, стягнуто з ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" на користь ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." 960,50 грн. судового збору, стягнуто з ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" в доход Державного бюджету 960,50 грн. судового збору та стягнуто з Константінова Н.А. в доход Державного бюджету 960,50 грн. судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки первісний договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Салатюком Д.В. (продавець) та ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" (покупець) від 27.05.2016 року визнано недійсним в судовому порядку ухвалою суду від 08.11.2017 року, то право власності на майно не перейшло від ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." до іншої особи, що, за висновками суду, є підставою для застосування наслідків недійсного правочину з огляду на приписи ст.ст.216, 236 ЦК України шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року, укладеного між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та Константіновим Н.А .
Однак, судова колегія не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, вважає його помилковим та таким, що не відповідає положенням ЦК України, з огляду на наступне.
Як встановлено колегією суддів та не заперечується сторонами, 27.05.2016 року ТБ "Укрспецресурс" (організатор аукціону) було проведено аукціон (статус - другий повторний) з продажу майна банкрута - ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", на якому було реалізовано майно у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною 4 546 795,00 грн., переможцем аукціону визнано ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд". Після чого, продаж майна на аукціоні, що відбувся 27.05.2016 року, було оформлено договором купівлі-продажу від 27.05.2016 року, укладеним між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора Салатюка Д.В. та переможцем аукціону ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд". Разом з тим, ухвалою господарського суду Київської області від 06.03.2017 року визнано недійними результати проведеного ТБ "Укрспецресурс" аукціону від 27.05.2016 року з продажу майна ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.". Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 року    апеляційну скаргу ТОВ "Фортуна-інвест-буд" на ухвалу господарського суду Київської області від 06.03.2017 року у справі №Б8/142-12 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 06.03.2017 року у справі №Б8/142-12 залишено без змін. Таким чином вказана ухвала господарського суду Київської області від 06.03.2017 року є такою, що набрала законної сили.
Оскільки в силу ст. 55 Закону про банкрутство визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2017 року задоволено заяву ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та визнано недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27.05.2016 року між ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за № 679. Вказана ухвала є такою, що набрала законної сили.
Відповідні обставини встановлені в ухвалі Господарського суду Київської області від 14.03.2018 року у справі № Б8/142-12, яка в установленому порядку не скасована, а отже є чинною.
Відповідно ч. 1   ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Положення ст. 216 ЦК України підлягають застосуванню лише до сторін недійсного правочину (угоди). У разі ж встановлення обставин перебування проданого за недійсним правочином майна у третьої особи (яка не є стороною недійсного правочину) має бути застосований інший спосіб повернення майна. У такому разі застосовуються способи захисту, передбачені, зокрема нормами ст.ст. 387, 388, 392 ЦК України.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі звернення із вимогами про застосування наслідків недійсного правочину з купівлі-продажу майна у вигляді двосторонньої реституції за нормами ст. 216 ЦК України, підлягають з`ясуванню обставини перебування саме у покупця на момент розгляду спірних правовідносин проданого майна, оскільки не підтвердження або спростування цих обставин та фактів унеможливлює застосування норм вказаної статті та є неправомірним. 
Згідно положень ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:
- було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
- було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
- вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Відтак, оскільки добросовісне набуття у розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком правочину, укладеного з таким порушенням, є не двостороння реституція, а витребування майна від добросовісного набувача.
Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 22.03.2018 року у справі №910/22788/15.
У постанові Великої Палати Верховного Суду   від 11.02.2020 року у справі № 922/614/19 зроблено висновок, що власник з дотриманням вимог ст. 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного рішення, судова колегія враховує, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №48/340, від 22.08.2018 року у справі №925/1265/16, від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
Як встановлено судом, 01.06.2016 року між ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд" та Константіновим Н.А. укладено договір купівлі-продажу димової труби №0106/16, за умовами якого продавець (ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд") передає, а покупець ( Константінов Н.А. ) приймає та оплачує димову трубу цегляну, 1982 року побудови, площею 13,2 кв.м. за ціною 14 500,00 грн. 03.06.2016 року між сторонами підписано акт приймання-передачі до зазначеного договору.
Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, майно незаконно було передане ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд", а від ТОВ "Фортуна-Інвест-Буд"   - Константінову Н.А .. Тобто, позивач вважає порушеним його право власності і таке порушення пов`язане з позбавленням володіння через ланцюг передач майна, а інтерес позивача полягає в поверненні цього майна до ліквідаційної маси банкрута з чужого незаконного (на думку позивача) володіння. 
Отже, на переконання судової колегії, належним способом захисту такого права й інтересу є вимога до Константінова Н.А. про витребування майна з чужого незаконного володіння, що в свою чергу, ліквідатором заявлено не було.
Водночас у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей   387   і   388 ЦК України, є неефективними.
Судом встановлено, що позовна вимога ліквідатора ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." про визнання недійсним договору купівлі-продажу димової труби №0106/16 від 01.06.2016 року обґрунтована з посиланням на положення законодавства, яке визначає підстави та правові наслідки недійсності правочину.
В цьому випадку слід зазначити, що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, унормованого положеннями законодавства, яке визначає підстави та правові наслідки недійсності правочину. Норми щодо реституції не можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
Таким чином, оскільки ліквідатором банкрута обрано неналежний та неефективний спосіб захисту порушених прав ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ліквідатора про визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу.
Водночас, у разі наявності обґрунтованих на те правових підстав, ліквідатор ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." не позбавлений права та можливості пред`явити вимоги до Константінова Нікіти Андрійовича про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України.
Враховуючи встановлені вище обставини, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення, скасування рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі №Б8/142-12 та прийняття нового рішення про відмову у задоволені заяви ліквідатора.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та скасуванням рішення суду з прийняттям нового про відмову в позові судовий збір у розмірі 5 763,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у даній справі покладається на ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." шляхом їх стягнення на користь Константінова Н.А .
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 280-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Константінова Нікіти Андрійовича на рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі № Б8/142-12 задовольнити.
2. Рішення господарського суду Київської області від 12.02.2020 року у справі №Б8/142-12 скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." в особі ліквідатора арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича відмовити.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф." (08800, Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 130, код ЄДРПОУ 36263844) на користь Константінова Нікіти Андрійовича ( АДРЕСА_2 , податковий номер НОМЕР_1 ) 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити господарському суду Київської області видати наказ.
6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.
Повний текст постанови підписано 08.09.2020 року.
Головуючий суддя                                                            О.М. Остапенко 

Судді                                                                                Б.М. Поляков

                                                                                С.В. Сотніков