ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. 	Справа № 480/1029/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 21.04.20 року по справі № 480/1029/20
за позовом               ОСОБА_1  
до               ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 )                      
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив суд:
- зобов`язати Сумський прикордонний загін здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Сумському прикордонному загоні. Наказом від 28.08.2017 позивача звільнено зі служби, а наказом від 21.09.2017 виключено зі списків особового складу частини. При звільненні позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога, однак сума такої винагороди, на думку позивача, обрахована неправильно, оскільки до складу місячного грошового забезпечення позивача не включено щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Крім того, для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не враховано суми індексації грошового забезпечення позивача, нарахованої на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 по справі № 818/1246/18.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні інших вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода встановлена Постановою № 889, виплачувалась позивачу до дня звільнення його з військової служби, тобто мала постійний характер, то в сиду положень ст. 9 Закону № 2011-ХІІ повинна включатись до розрахунку грошової допомоги при звільненні. Також зазначив, що на його рахунок 25.05.2020 та 05.08.2020 відповідачем перераховано 7471,29 грн., ніби-то на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2020, однак вказане рішення не набрало чинності, а тому відповідач намагається роздробити цілісність позовних вимог. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 )), наказом від 28.08.2017 № 166-ОС звільнений з військової служби, а наказом від 21.09.2017 № 183-ОС виключений зі списків особового складу загону та всіх видів грошового забезпечення. 
Рішенням від 11.06.2018 по справі № 818/1246/18 Сумський окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Сумського прикордонного загону в частині невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 21.09.2017. Зобов`язав Сумський прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 21.09.2017.
Крім того, рішенням від 09.10.2019 по справі № 480/3092/19 Сумський окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Сумського прикордонного загону в частині не нарахування єдиного соціального внеску на суму виплат індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 21.09.2017 на час виключення позивача зі списків особового складу. Зобов`язав Сумський прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок на суму нарахувань індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 21.09.2017 на час виключення його зі списків особового складу.
Згідно з відомостями довідки про доходи від 08.01.2020 № 7 на виконання рішення суду від 11.06.2018 по справі № 818/1246/18 ОСОБА_1 нараховано та виплачено в вересні 2018 індексацію грошового забезпечення в розмірі 19217,34 грн.
Крім того на виконання рішення від 09.10.2019 по справі № 480/3092/19 на зазначені суми індексації нараховано єдиний соціальний внесок.
При цьому, як свідчить лист Сумського прикордонного загону від 26.12.2017 № 11/С-183; С-186 для призначення пенсії ОСОБА_1 складено грошовий атестат. Згідно з копією указаного атестату № 86, його складено 22.09.2017, тобто без урахування сум індексації, нарахованих на грошове забезпечення позивача згідно з рішенням суду від 11.06.2018 по справі № 818/1246/18.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Оскільки рішенням від 11.06.2018 по справі № 818/1246/18 суд визнав протиправними дії Сумського прикордонного загону в частині невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 21.09.2017 та зобов`язав його нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 21.09.2017, яка нарахована та виплачена у вересні 2018, грошовий атестат складено без урахування сум такої індексації, а тому позовні вимоги в частині перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII) порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 40 Закону №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною другою статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з п.п. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", Кабінет Міністрів України установив щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України", затверджено відповідну Інструкцію, положення якої стали застосовуватися з 01.10.2010, згідно якої встановлено умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, визначено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.
Пунктом 5 передбачено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Пункт 8. Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пункт 9. Розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.
Пункт 10. Командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.
Наказ Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам". Інструкцією визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Пункт 1.2. Грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Так, частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.
Таким чином, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.
Колегія суддів зазначає, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Так, ухвалюючи постанову від 06.02.2019 Велика Палата дійшла наступних висновків:
"Згідно з частинами другою, третьою 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат".
Колегія суддів зазначає, що оскільки останні 19 місяців перед звільненням на підставі Постанови № 889 додаткова грошова винагорода нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% грошового забезпечення, передбачену постановою №889.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 10.07.2020 по справі № 760/8406/16-а.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, колегія суддів вважає необгрунтованим посилання у рішенні суду першої інстанції на правові позиції, викладені Верховним Судом України у постановах від 15 жовтня 2013 року (справа № 21- 368а 13), від 04 листопада 2014 року (справа № 21 -473а14), від 03 березня 2015 року (справа № 21-32а15), від 19 травня 2015 року (справа № 21-466а15) та Верховним Судом у постанові від 01 березня 2018 року (справа № 761/17387/17), оскільки за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками колегії суддів Верховного Суду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, керуючись ст. 317 КАС України, скасовує рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 по справі № 480/1029/20 - скасувати. 
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Зобов`язати 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення, встановленої Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" з урахуванням раніше виплачених сум.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова