ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/6930/16
адміністративне провадження № К/9901/39189/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Шарапи В.М.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 826/6930/16
за позовом    Проектного інституту Служби безпеки України
до    Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про        визнання протиправним та скасування припису
за касаційною скаргою    Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва (головуючий суддя Аблов   Є.   В.) від 16 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі: головуючого судді Бєлової Л. В., суддів Безименної Н. В., Желтобрюх    І. Л.) від 24 травня 2017 року, -    
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.    У травні 2016 року Проектний інститут Служби безпеки України звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 04 квітня 2016 року про усунення проектним інститутом Служби безпеки України порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у відношенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
2.    В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що вказані відповідачем порушення у приписі, які необхідно усунути, є надуманими та безпідставними.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24   травня 2017 року, позов задоволено.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 04 квітня 2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Крім того, суди зазначили, що буквальний аналіз п. 2.53 ДБН В.2.2-15.2005 дає підстави для висновку про те, що вимога встановлює обов`язкову наявність входів та евакуаційних виходів, ізольованих від житлової частини будинку. Натомість, вказаний пункт ДБН не вимагає, щоб усі входи та виходи були ізольовані від житлової частини будинку. Поряд з цим, у акті перевірки встановлено, що мало місце влаштуванні трьох входів-виходів, один з яких сполучається зі сходовою кліткою житлової частини будинку. Між тим, два інші входи-виходи є ізольованими від житлової частини будинку. За таких обставин, оскільки позивачем не порушено вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.    Не погоджуючись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій, 13 червня 2017   року Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
6.    В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права із неповним з`ясуванням обставин справи. Також скаржник вказує на те, що за результатами перевірки виявлено, що проектом «Реконструкція нежитлового приміщення (в літері А) житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 під літературний клуб з залом для продажу книг» передбачається влаштування трьох входів-виходів, один з яких сполучається зі сходовою кліткою житлової частини будинку, чим порушено п. 2.53 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 4.1, 4.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Отже, позивачем порушено вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, а тому відсутні підстави для скасування припису від 04    квітня 2016 року. Технічні помилки у складених за результатом перевірки документах, не спростовують наявність самого правопорушення та не можуть слугувати підставою для звільнення від відповідальності за його допущення.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7.    Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 червня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві
8.    15 грудня 2017 року набрав чинності    Закон України від 03 жовтня 2017 року                 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція    Кодексу адміністративного судочинства України    (далі -    КАС України).
9.    Згідно з підп. 4 п. 1    Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
10.    На виконання вимог підп. 7 п. 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
11.    Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.    Г., судді: Шарапа В. М., Тацій Л.    В., справу передано головуючому судді.
12.    Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 15 липня 2020 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 31    березня 2016 року на підставі наказу (розпорядження) Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 вересня 2015 року №    976 та перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежитлового приміщення (в літ. А) житлового будинку під літературний клуб з залом для продажу книг по АДРЕСА_1» від 11 січня 2016 року №    КВ142160110116, директором Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Горобченко Л.А. видано направлення для здійснення головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Гончарук Ю.М. позапланової перевірки за дотриманням вимог чинного законодавства під час будівництва об`єкта: Реконструкція нежитлового приміщення (в літ. А) житлового будинку під літературний клуб з залом для продажу книг по АДРЕСА_1 в період з 31    березня 2016 року по 06 квітня 2016 року.
14. За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04 квітня 2016 року, в якому викладені встановлені порушення, а саме: проектом «Реконструкція нежитлового приміщення (в літ. А) житлового будинку під літературний клуб з залом для продажу книг по АДРЕСА_1 » передбачається влаштування трьох входів-виходів, один з яких сполучається зі сходовою кліткою житлової частини будинку, чим порушено вимоги п.    2.53 ДБН В.    3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», п.    4.1, 4.2 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».
15. 04 квітня 2016 року на підставі вказаного акту перевірки прийнято припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого вимагається усунути допущені порушення у термін до 04 травня 2016 року.
16. Не погоджуючись з вказаним приписом, Проектний інститут Служби безпеки України звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених   статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
18. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.
20. Згідно з п. 5, 7, 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2013   року №    553 (далі - Порядок №    553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.
21. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи Інспекції.
22. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
23. Пунктом 11 Порядку №    553 закріплені повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, до яких, належить: видання обов`язкових для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
24. Відповідно до п. 16-21 Порядку №    553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
25. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
26. Згідно із ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687-XIV) будівництво  (нове  будівництво,  реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації,  державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом  України  «Про  регулювання містобудівної діяльності».
27. Частиною 1 ст. 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
28. Пунктами 4.1, 4.2 ДБН А.2.2-3.2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил. Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А. 2.1-1 на нових земельних ділянках, а при реконструкції та капітальному ремонті об`єктів - без уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів. Зазначене обмеження не стосується проектної документації, розробленої на реконструкцію або капітальний ремонт існуючого об`єкта, яка не передбачає зміну його конструктивної системи, додаткові навантаження на підвалини та основи або розробленої на частину існуючого об`єкта (квартиру, окреме приміщення громадського призначення тощо). Оформлення проектної документації здійснюється згідно з нормативними документами комплексу А.2.4 «Система проектної документації для будівництва».
29. Відповідно до п. 2.53 ДБН В.2.2-15.2005 приміщення громадського призначення, крім приміщень громадського призначення гур  тожитків і житлових будинків для осіб похилого віку та сімей з інвалідами, повинні мати входи та евакуаційні виходи, ізольовані від житлової частини будинку.  
30. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, замовником будівництва - ОСОБА_1 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлового приміщення (в літ А) житлового будинку під літературний клуб з залом для продажу книг по АДРЕСА_1 від 22 липня 2015 року №    КВ 082152030425. У подальшому, зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації із реконструкції нежитлового приміщення (в літ А) житлового будинку під літературний клуб з залом для продажу книг за цією адресою від 11 січня 2016 року №    КВ 142160110116.
31. Актом перевірки від 04 квітня 2016 року встановлено порушення вимоги п.    2.53 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», п. 4.1, 4.2 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», яке полягає у влаштуванні трьох входів-виходів, один з яких сполучається зі сходовою кліткою житлової частини будинку - про що винесено припис.
32. 15 квітня 2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві було направлено лист №    10/26-81/1504/02/6/Шв, у якому останнім зазначено про допущену технічну помилку у складеному акті та приписі від 04 квітня 2016 року, зокрема: інформацію, зазначену у частині вказаного п. 2.53 ДБН «В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» слід читати як п. 2.53 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».» та інформацію, зазначену у частині вказаного п.4.1 та п.4.2 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», слід читати як п. 4.1 та п. 4.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації та будівництво».
33. Докази направлення Проектному інституту Служби безпеки України та отримання вказаного листа, в матеріалах справи відсутні.   
34. Поряд з цим, судами попередніх інстанцій встановлено що у даній справі мало місце виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлового приміщення. Натомість, відповідачем не доведено, що реконструкція об`єкта передбачає зміну його конструктивної системи, додаткові навантаження на підвалини та основи або розробленої на частину існуючого об`єкта (квартиру, окреме приміщення громадського призначення тощо). Отже, контролюючим органом не надано доказів того, що на даний об`єкт поширюються вимоги п.4.1, 4.2 ДБН А.2.2-3.2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».
35. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, що вимоги п. 2.53 ДБН В.2.2-15.2005 встановлюють обов`язкову наявність входів та евакуаційних виходів, ізольованих від житлової частини будинку. Натомість, вказані вимоги не вимагають, щоб усі входи та виходи були ізольовані від житлової частини будинку.
36. Зі змісту акту перевірки вбачається, що мало місце влаштуванні трьох входів-виходів, один з яких сполучається зі сходовою кліткою житлової частини будинку.
37. Проте, сторонами не заперечується, що два інші входи-виходи є ізольованими від житлової частини будинку.
38. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що відповідачем не доведено правомірність припису від 04 квітня 2016   року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
39. Доводи касаційної скарги не спростовують такі висновки судів.          
40. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
41. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто обєктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
42. У справі «Пономарьов проти України» (заява №    3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
43. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
44. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
45. Відповідно до  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
46. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №    4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v.   Poland» № 10373/05).
47. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
48. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржених судових рішень відсутні.
49. Зважаючи на приписи ст. 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
50. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко В.М. Шарапа   Л.В. Тацій