ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 вересня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №590/94/20 
Номер провадження 22-ц/816/2040/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Хвостика С. Г. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачка – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 27 липня 2020 року в складі судді Бондарчука Я.П., ухваленого у смт Ямпіль, -

в с т а н о в и в :

29 січня 2020 року ОСОБА_1  звернувся з позовом до ОСОБА_2  про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 05 травня 2017 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІНФОРМАЦІЯ_2 у заявника від другого шлюбу народилась донька ОСОБА_4 , а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тобто не працює. Позивач працює провідним спеціалістом відділу продажу ПрАТ «Карлберг Україна» та отримує стабільну заробітну плату, проте з народженням другої дитини його матеріальний стан суттєво погіршився і сплачувати аліменти на користь відповідачки у визначеному судом розмірі вже не має можливості.
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 27 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 05 травня 2017 року у справі № 590/387/17 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
У зв`язку зі зміною розміру аліментів виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 05 травня 2017 року у справі № 590/387/17 відкликано після погашення заборгованості по ньому (в разі її наявності).
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування судом обставин у справі, їх недоведеність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану та неспроможності у зв`язку із народженням другої дитини сплачувати аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду. Необхідність зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від заробітку позивача судом не обґрунтована.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі мають спільну дитину – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 05 травня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 квітня 2017 року до повноліття дитини включно (а.с. 9).
23 березня 2019 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_7 , батьками якої є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 6).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав достатніми підставами для зменшення розміру аліментів обставини народження у позивача другої дитини та перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною. При цьому зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини на утримання дочки ОСОБА_3 суд вважав розумним, справедливим та не порушить права малолітньої дитини. Крім того, суд забезпечив мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині судового рішення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про 

здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і майновий стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу.
Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Отже, на думку колегії суддів апеляційного суду зміна сімейного стану позивача, зокрема народження дитини, є підставою для зміни розміру аліментів.
Доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача поліпшився після народження другої дитини матеріали справи не містять. Не зазначено про це і в апеляційній скарзі.
В суді апеляційної інстанції позивач підтвердив, що його заробітна плата складає близько 20 000 грн, позовну заяву готував адвокат і довідку про заробітну плату від нього не вимагав. Дитину він провідував, декілька разів купував їй одяг та інші речі. Дані обставини відповідач не заперечувала.
Зменшення місцевим судом розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини не суперечитиме її інтересам, оскільки забезпечено гарантований сімейним законодавством 

мінімальний розмір аліментів, який є не меншим за 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідачка не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються в частці від заробітку (доходу) на підставі статті 192 СК України або дійти згоди з позивачем щодо способу їх стягнення і відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України вирішити це в судовому порядку.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтею 89 ЦПК України правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 27 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С. Г. Хвостик