ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 373/412/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Рева О.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Сорочка Є.О., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 4 Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Хоменка Руслана Івановича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-  визнати дії поліцейського Хоменка Р.І. щодо складання постанови серії БАА №766797 від 10.03.2020 р. по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у розмірі 255,00 грн. за порушення ч. 1  ст. 122 КУпАП   незаконними;
- визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №766797 від 10.03.2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів порушення правил дорожнього руху патрульним не надано.
Поруч з цим, позивач зазначав, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки, всупереч вимогам  ст. 283 КУпАП, не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Наголошував, що відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він не погоджувався із правопорушенням.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2020 року позов задоволено.  Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 766797 від 10.03.2020 р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1  ст. 122 КУпАП  та накладення адміністративного штрафу у розмірі 255,00 грн., що винесена начальником СРПП № 4 Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Хоменком Р.І., а провадження по справі закрито.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Київській області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Зокрема, апелянт посилається на Інструкцію з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та зазначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову без складання відповідного протоколу.
Крім того, наголошує, що оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП.
Перевіривши повноту встановлення судом попередньої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.03.2020 р. начальником СРПП № 4 Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Хоменком Р.І. відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №766797 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.
За змістом постанови ОСОБА_1 10.03.2020 р. о 17 годині 50 хвилин в м. Переяславі керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Б. Хмельницького, 137 здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.9 «е»  ПДР  України.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями пункту 11 частини 1  статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з приписами  статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення  правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Суд першої інстанції, в оскаржуваному рішенні, посилався на приписи частини 5  статті 258 КУпАП, згідно яких, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог  статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  статтею 185-3 цього Кодексу,  правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до  Кодексу України про адміністративні правопорушення,  Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,  наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року  затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті  121, статтями  121-1,  121-2, частинами першою, другою і третьою статті  122, частиною першою статті  123, статтею  124-1, статтями  125,  126, частинами першою, другою і третьою статті  127,статтями  128,  129, статтею  132-1, частинами шостою і одинадцятою статті  133-1, частинами першою, другою і третьою статті  140 КУпАП.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене  ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою  статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.
Отже, в частині висновків суду першої інстанції про обов`язок відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення, допущено порушення норм матеріального права.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що  відповідно до  статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з  статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП  встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП  закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 статті 286 КУпАП визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Як роз`яснено у  постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями  283  і  284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).
Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Проте, будь-які докази на підтвердження здійснення позивачем зупинки транспортного засобу   на зупинці громадського транспорту в матеріалах справи відсутні.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на два фотознімки, де зображена машина з відповідними номерними знаками, що належить особі, відносно якого складена постанова, оскільки, по-перше таких фотознімків відповідачем до суду не надано, по-друге, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію.
Приписами частини 3  статті 283 КУпАП  прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України»  визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманнямправил дорожнього руху його учасниками.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється  КУпАП.
Відповідно до  ст. 222 КУпАП  органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2  ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 4  розділу І Інструкції № 1395 від 7 листопада 2015 року  у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що вимоги позивача про визнання протипраними дій суб`єкта владних повноважень - начальника СРПП № 4 Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Хоменка Р.І. в частині винесення постанови не підлягають задоволенню, оскільки останній відповідно до норм чинного законодавства наділений повноваженнями щодо винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності по окремо визначеним правопорушенням.
В силу приписів пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Керуючись статтями    315,    317,    321,    322,    325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити частково.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №766797 від 10 березня 2020 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        О.М.Оксененко

                                   суддя                                        Є.О.Сорочко