УХВАЛА 
14 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 734/535/15-ц
провадження № 61-3407св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах Чернігівської обласної державної адміністрації, Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними наказів, свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2015 року заступник прокурора Чернігівської області в інтересах Чернігівської обласної державної адміністрації, Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» (далі - ДП «Козелецьрайагролісгосп») звернувся до суду з позовом, у якому просив: 
- визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 26 липня 2013 року 
№ ЧН/7422083000:30:208/00000326, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області орієнтованою площею 0,12 га для ведення садівництва;
- визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 05 серпня 2013 року 
№ ЧН/7422083000:30:208/00000326, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,12 га (кадастровий номер 7422083000:30:208:0012) для ведення садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області;
- визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 
14 серпня 2013 року реєстраційною службою Козелецького районного управління юстиції на ім`я ОСОБА_1 на спірну земельну;
- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності 
ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, прийняте 14 серпня 2013 року реєстраційною службою Козелецького районного управління юстиції;
- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, прийняте 04 вересня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н. В.
- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04 вересня 2013 року 
(зареєстрований в реєстрі № 862) земельної ділянки з кадастровим номером 7422083000:30:208:0012, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н. В.
Позов мотивовано тим, що земельна ділянка передана Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області у приватну власність ОСОБА_1 із порушенням вимог законодавства, оскільки відведення земельної ділянки відбулось за рахунок земель державної власності лісогосподарського та історико-культурного призначення, що порушує інтереси держави. 
Заступник прокурора Чернігівської області зазначав, що на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 27 січня 2001 року 
ДП «Козелецьрайагролісгосп» користується земельною ділянкою лісового фонду (заліснена земельна ділянка на околиці с. Виповзів Козелецького району) на території Карпилівської сільської ради, у томі числі і спірною земельною ділянкою площею 0,12 га, на якій розташовано вольєр 
ТОВ «Спеціалізоване мисливське господарство «Рись». Рішення органів влади про вилучення земельної ділянки площею 0,12 га із постійного користування ДП «Козелецьрайагролісгосп» не приймалося, згода користувача на вилучення землі відсутня. 
Вказував, що з 10 квітня 2008 року вилучення та зміна цільового призначення земельних ділянок лісового фонду прямо заборонено, проте ОСОБА_1 земельна ділянка із земель лісового фонду була передана для індивідуального садівництва із порушенням зміни цільового призначення.
Крім того, земельна ділянка площею 0,12 га, яка надана у власність ОСОБА_1 , розташована на території пам`ятки археології місцевого значення - «Поселення-посад городища м. Лутава, VI-I тис.до н.е., IX-X ст.ст.», що знаходиться на північно-східній околиці с. Виповзів Карпилівської сільської ради Козелецького району, яка паспортизована та взята під державну охорону і облік рішенням виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 17 листопада 1980 року № 551, що підтверджується паспортом пам`ятки з обліковою карткою та схематичним планом розміщення.
Посилаючись на те, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах археологічної пам`ятки місцевого значення, вона повинна перебувати в державній власності і не могла бути приватизована, а тому просив позов задовольнити.
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо віднесення спірних земельних ділянок до земель лісового фонду та/або земель історико-культурного призначення. 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 січня 2019 року рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року в частині позовних вимог першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» скасовано.
Позов першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» залишено без розгляду.
В іншій частині рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року залишено без змін.
Залишаючи без розгляду позов першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп», суд апеляційної інстанції на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України вважав відсутніми у прокуратури повноваження на пред`явлення позову в інтересах комунального підприємства.
Суд апеляційної інстанції виходив із того, що подаючи позов в інтересах комунального підприємства, прокурор фактично не здійснював захист інтересів держави, а тому відсутні підстави для представництва, передбачені статтею 25 Закону України «Про прокуратуру».
13 лютого 2019 року заступник прокурора Чернігівської області подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального прав, просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 08 січня 2019 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
У квітні 2019 року справа № 734/535/15-ц надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами 
(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах Чернігівської обласної державної адміністрації, Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними наказів, свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                         В. М. Сімоненко
                                                                                   С. Ю. Мартєв 
                                                                                   Є. В. Петров