Справа № 447/45/20                                                 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1174/20                                 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        22 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Цапа П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

       У січні 2020 року   ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на  бездіяльність державної виконавчої служби, у якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність керівника Головного територіального управління юстиції у Львівській області, керівника Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Гармадія М.Т.; зобов`язати вищевказаних суб`єктів відшукати та накласти арешт на всі активи боржника ОСОБА_2 : транспортні засоби, нерухомість, рахунки у банку, заборонити виїзд за кордон; стягнути з суб`єктів оскарження моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
Вимоги скарги обгрунтовувалися тим, що ОСОБА_1  26.12.2019 року отримав від начальникаГоловного територіального управління юстиції у Львівській області відповідь на його звернення від 16.11.2019 року, зі змістом якої заявник не задоволений, оскільки вважає, що органи державної виконавчої служби не вживають жодних дій про стягнення з боржника ОСОБА_2 на його користь боргу (а.с. 1-2).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_1  відмовлено (а.с. 86-87). 

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .
Апелянт просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги його скарги, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а на невідповідність висновків суду обставинам справи.
Вважає помилковим висновок суду про те, що «державні виконавці вживали всі заходи для виконання судового рішення» (а.с. 90-91).

28 травня 2020 року Миколаївський районний ВДВС надіслав до суду Відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін (а.с. 126-130).

29 квітня 2020 року апелянт ОСОБА_1 подав до суду клопотання про апеляційний розгляд справи без його участі «за наявними документами» (а.с. 115), а 01 червня 2020 року – письмові Заперечення на відзив (Миколаївського районного ВДВС) до апеляційної скарги (а.с. 136-137). 
Будучи повторно повідомленим про апеляційний розгляд справи 22.06.2020 року (а.с. 152), апелянт повторно в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив.
За вищенаведених обставин суд вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта – на підставі наявних у справі даних та доказів. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 2 ст. 356 ЦПК України - що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

В той же час, апеляційна скарга фактично повторює доводи, які були наведені ОСОБА_1 у поданій ним до суду скарзі на бездіяльність державної виконавчої служби і яким суд першої інстанції дав належну оцінку, однак не містить доводів стосовно того, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали (які саме обставини судом були встановлені неповно та (або) неправильно; які саме наявні у справі докази були судом досліджені чи оцінені неправильно тощо); які саме нові обставини та (або) докази підлягають встановленню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи, так само, як не містить конкретних заперечень проти конкретних висновків суду.
Зокрема, покликаючись на помилковість висновку суду про те, що «державні виконавці вживали всі заходи для виконання судового рішення», апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, які саме дії, виконати які зобов`язані були державні виконавці у відповідності до певних норм чинного законодавства, не були державними виконавцями виконані.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 березня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 22 червня 2020 року.

Головуючий:                                                         Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                         Крайник Н.П.

                                                                                Шеремета Н.О.