Ухвала
 
20 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 177/1944/16-ц
провадження № 61-49094св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Фермерське господарство «Техагромет», Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, 
треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фермерське господарство «Техагромет» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів
 
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства «Техагромет» (далі - ФГ «Техагромет»), Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (далі - Надеждівська сільська рада), треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 січня 2013 року між ОСОБА_1 та      ФГ «Техагромет» укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до пункту 1 договору оренди земельної ділянки ФГ «Техагромет» прийняло в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до акта прийому-передачі об`єкту оренди від 10 січня        2013 року, він передав ФГ «Техагромет» земельну ділянку у володіння та користування у стані, що відповідає умовам договору оренди. Згідно з пунктами         9-11 договору оренди земельної ділянки, ФГ «Техагромет» взяло на себе зобов`язання сплачувати позивачу щороку орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 3 296,17 грн у грошовій або натуральній формі за ринковими цінами. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації. Орендна плата сплачується за договором не пізніше, як у термін від 15 серпня по 01 листопада кожного року. Згідно з пунктом 17 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується пеня у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочки. Пунктом 29 договору визначено, що обов`язком орендаря є використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а також забезпечення екологічної безпеки при користуванні земельною ділянкою шляхом додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства. У свою чергу                         ФГ «Техагромет», порушує умови договору оренди земельної ділянки, а саме: своєчасно не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельною ділянкою коефіцієнти індексації, пропонує отримувати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, веде сільськогосподарське виробництво на належній йому земельній ділянці без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку, порушує екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу обабіч земельної ділянки. Перешкоджає внесенню в строки, встановлені чинним законодавством, плати земельного податку. Крім того, він як орендодавець, жодного оригіналу договору оренди земельної ділянки із ФГ «Техагромет» у 2016 році для подання на державну реєстрацію до Жовтоводського міського управління юстиції не підписував.
Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати недійсним договір, укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_1 та                                ФГ «Техагромет» в особі ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту, зареєстрованого 24 лютого 2005 року № 14391020000000112, щодо оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 22 липня 2004 року та має такі характеристики: загальна площа - 6,0287 га, у тому числі рілля - 6,0287 га, кадастровий номер 12:218:843:00:01:021:0006, який зареєстровано 16 лютого          2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
 
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що під час судового розгляду позивач вказав на те, що всі справи щодо оренди земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності, відповідно до Державного акта серії ДП 113819, велись його дружиною ОСОБА_3 , та можливо саме вона ставила підпис у договорі оренди земельної ділянки, цей факт у судовому засіданні ніким не заперечувався. Доводи позивача про неналежне виконання умов договору, не можуть покладатися в основу визнання договору недійсним. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач пропонує отримувати орендну плату в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, веде сільськогосподарське виробництво без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, порушує екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу земельної ділянки. Позивач та відповідач уклали договір оренди земельної ділянки, при цьому позивач отримував кошти за оренду зазначеної земельної ділянки за 2013 - 2016 роки, що не заперечувалось в судовому засіданні самим позивачем. Суд не взяв до уваги доводи позивача, про непідписання ним вказаного договору, оскільки сторонами виконувались умови договору з 2013 року, що підтверджується поясненнями позивача та прийняттям ним орендної плати протягом тривалого часу. Крім того, з 2013 року позивач не звертався до суду із позовними вимогами про визнання договору неукладеним.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним договір, укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_1 та                ФГ «Техагромет» в особі ОСОБА_2 , щодо оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 22 липня 2004 року та має такі характеристики: загальна площа - 6,0287 га, у тому числі рілля - 6,0287 га, кадастровий номер 12:218:843:00:01:021:0006, який зареєстровано 16 лютого 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки позивач не підписував договір оренди земельної ділянки від 10 січня 2013 року не може вважатися таким, що відповідає волевиявленню ОСОБА_1 та вимогам закону. Самі ж по собі доводи ФГ «Техагромет» про те, що протягом строку дії оспорюваного договору, він виконувався обома сторонами та орендодавець протягом 2013 - 2016 років отримував орендну плату не можуть безперечно свідчити про волевиявлення сторони на укладання договору оренди земельної ділянки саме на таких умовах, а виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Оскільки позовна заява про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного та зареєстрованого у Жовтоводському міському управлінні юстиції 12 лютого 2016 року, подана до суду у грудні 2016 року, позивачем не пропущений строк позовної давності.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У грудні 2018 року ФГ «Техагромет» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що позивач не заперечував факт укладення між сторонами договору, проте вважав, що оскільки він його не підписав, то він є недійсним. Судом безпідставно відхилено заяву про застосування строку позовної давності. Судом не враховано, що у матеріалах справи є звернення Позивача до ФГ «Техагромет» з пропозиціями про розірвання оспорюваного договору оренди від 05 квітня 2016 року та від 01 червня 2016 року, зі змісту яких убачається фактична обізнаність ОСОБА_1 про існування спірного договору. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзивів на касаційну скаргу.
29 січня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду          від 02 квітня 2020 року вирішено здійснити перерозподіл справ, у яких касаційні скарги подані до Верховного Суду у 2017-2018 роках.
 
На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Ступак О. В.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 доФермерського господарства «Техагромет», Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою Фермерське господарство «Техагромет» на постанову Дніпровського апеляційного суду                 від 04 грудня 2018 року призначити до судового розгляду на 26 серпня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик