ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 626/2173/18

провадження № 22-ц/818/2570/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Кругової С.С., Маміної О.В. 

за участю секретаря – Прокопчук І.В.

учасники справи:

позивач :  ОСОБА_1 

відповідач:  ОСОБА_2 

треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області, ПП «Земстройпроект»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,  треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області, ПП «Земстройпроект» про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року, постановлене суддею Гусар П.І., в залі суду в м. Красноград, 

встановив :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою шляхом скасування запису в Поземельній книзі про реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 6323385501:04:005:0062), власником якої є ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 28.08.1996 року йому була передана у власність земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

05.04.2000 року у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №2 №0431, було зареєстровано Державний акт на його ім`я на право приватної власності на землю по АДРЕСА_1 , серії III-ХР №050419, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

В червні 2018 року він замовив у ПП «Земстройпроект» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж в натурі належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, а 11.07.2018 року надав через Центр надання адміністративних послуг Красноградської районної державної адміністрації Харківської області заяву №9702175992018 про внесення відомостей про земельну ділянку з існуючим державним актом без кадастрового номеру площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням №РВ-6301647022018 від 23.07.2018 року Державного кадастрового реєстратора відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Мужевським Д.В. йому відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру належної йому земельної ділянки, оскільки в наявності перетин його ділянки з ділянкою 6323385501:04:005:0062 на 100 %, тобто повне співпадіння.

У відповідності до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на підставі Договору дарування від 08.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Момот С.В., на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_2 

Інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку також підтверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва площею 0.2500 га за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .

Також позивач вказує, що на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Момот С.В., ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 земельну ділянку в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,25 га, цільове призначення якої – для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 6323385501:04:005:0062).

На підставі Договору дарування земельної ділянки від 08.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Момот С.В., ОСОБА_4 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, цільове призначення якої – для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 6323385501:04:005:0062).

Помилковість фактичного розміщення у Державному земельному кадастрі за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, адреса - АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , підтверджується на думку позивача такими обставинами: - належна йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР №050419 від 05.04.2000 року, земельна ділянка площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, має адресу:  АДРЕСА_1 , а належна ОСОБА_2 на праві приватної власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, має адресу - АДРЕСА_1 ; - по технічній документації із землеустрою земельна ділянка, що йому належить площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_1 , впорядкована по АДРЕСА_1 , а належна ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, впорядкована по АДРЕСА_1 ; - належна йому земельна ділянка по АДРЕСА_1 , мала номер АДРЕСА_2 , а належна ОСОБА_3 земельна ділянка по АДРЕСА_1 ; - у відповідності до інформації із Кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , що є повним співпадінням із належною ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.25 га по АДРЕСА_1 , яка фактично впорядкована по АДРЕСА_1 ; - у відповідності до Акту від 21.10.2011 року прийомки – передачі на зберігання знаків зовнішніх меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_4 на території Піщанської сільської ради, її попередній власник ОСОБА_3 не прийняв на зберігання межові знаки, що свідчить про їх відсутність на території земельної ділянки площею 0.25 за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 6323385501:04:005:0062; - позивач, як власник земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , погоджував ОСОБА_3 межу суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , яка проходила між двома земельними ділянками, а не співпадала. Крім того, згідно висновку за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою від 28.03.2019 року за № 28195, земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_3 повністю накладається на земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_1 . Тобто, в даному випадку, фактично, це є одна й та ж сама земельна ділянка.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вважає, що його права як власника земельної ділянки порушуються державною реєстрацією земельної ділянки з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, власником якої є ОСОБА_2 . Зазначає, що скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка здійснена на підставі технічної документації, що має помилки, є найбільш ефективним засобом відновлення прав як власника спірної земельної ділянки та унеможливлює нове звернення до суду для захисту свого права власності. Звертає увагу суду на те, що звернення з позовом до ПП «Земстройпроект» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належної на праві власності позивачу земельної ділянки, як вказує суд першої інстанції, взагалі є незрозумілим, оскільки ПП «Земстройпроект» технічну документацію на спірну земельну ділянку виготовив правильно, та будь-яких претензій до цього підприємства позивач не має.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пред`явлено позов до неналежного відповідача, з цих підстав відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з рішення від 28.08.1996 року ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва будинку площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР ОСОБА_1 на підставі рішення Піщанської сільської ради передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель земельну ділянку площею 0, 25 га. (а.с. 16).

На вказану земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 24.02. 2000 році виготовлено технічну документацію та паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті ( т.1, а.с. 13,14, 17).

Відповідно до довідки Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області № 393 від 24.02.2012 року вбачається, що в ОСОБА_1 в користуванні знаходиться земельна ділянка розміром 0,25 га по АДРЕСА_5 (т.1, а.с. 18).

Копією технічної документації від 13.06.2018 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі підтверджується, що ПП «Земстройпроект» виготовив на замовлення ОСОБА_1 відповідну технічну документацію ( т.1, а.с. 19-20, 22-23).

Згідно копії рішення Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 20.06.2018 року ОСОБА_1 надано згоду на присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Рішенням № РВ-6301647022018 від 23.07.2018 року Державного кадастрового реєстратора Відділу у Красноградському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відомостей щодо його земельної ділянки до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам. а саме: наявні зауваження щодо валідності електронного документа. Перетин ділянок з ділянкою 6323385501:04:005:0062, площа співпадає на 100% ( Повне співпадання) (т.1, а.с. 24).

Судом також встановлено, що відповідно до рішення VIII сесії VI скликання Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області Одринському Г.Г. надано дозвіл на складання технічної документації по встановленню меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 на території Піщанської сільської ради, загальна площа якої складає 0,25 га, за кадастровим номером 6323385501:04:005:0062 для оформлення права власності на землю (т.1, а.с. 48-50).

З акту прийому – передачі на зберігання межових знаків зовнішніх меж земельної ділянки від 21.10.2011 року вбачається, що ОСОБА_3 передано на зберігання межові знаки зовнішніх меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд встановленого зразка (т.1, а.с. 53-54).

27.10.2011 року на ім`я ОСОБА_3 виготовлено висновок по складу і повноті матеріалів по встановленню в натурі (на місцевості) меж та оформленню права власності на землю, з зазначенням умов надання у власність ( т.1,а.с. 55).

За заявою ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 113 від 27.10.2011 року присвоєно поштову адресу будинку за АДРЕСА_4 замість № 19 (т.1 а.с. 58).

03.01.2012 року на ім`я ОСОБА_3 виготовлено висновок по складу і повноті матеріалів по встановленню на місцевості меж та оформленню права власності на землю ( т.1. а.с. 56).

Відповідно до рішення Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області № 337 від 21.08.2012 року вбачається, що ОСОБА_3 безкоштовно у приватну власність передано земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_4 (т.1. а.с. 57).

21.10.2011 року на ім`я ОСОБА_3 виготовлено ПП «ЗЕМСТРОЙПРОЕКТ» технічну документацію щодо встановлення в натурі меж та оформлення права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_4 ( т.1, а.с. 43-47).

З акту встановлення та погодження меж земельної ділянки від 21.10.2011 року витікає, що земельна ділянка, яка надана ОСОБА_3 межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 (т.1, а.с. 51-52).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.02.2014 року та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 18160213 від 24.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 продав земельну ділянку за кадастровим номером 6323385501:04:005:0062 ОСОБА_4 (т.1, а.с. 31-35).

Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6301158642014 Булгар Л.М. виготовила технічну документацію в ПП «Земстройпроект» на земельну ділянку кадастровий номер 6323385501:04:005:0062 (т.1, а.с. 36-40).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 127566431 від 14.06.2018 року вбачається, що земельну ділянку кадастровий номер 6323385501:04:005:0062 08.07.2014 року згідно договору дарування, серія та номер: НААА 956221, р.№ 1294 подаровано ОСОБА_2 (т.1, а.с. 25-26, 29-30).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер 6323385501:04:005:0062 належить ОСОБА_2 (т.1, а.с. 27).

При виявленні наміру зареєструвати свою земельну ділянку ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту серія ІІІ-ХР № 050419 зареєстрованого за № 0431 перетинається із земельною ділянкою кадастровий номер 6323385501:04:005:0062, яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Згідно паспорту на забудову садиби в сільському населеному пункті Української ССР № 200 від 18.01.1993 року, копії Договору № 556/5/224 про приєднання до електричних мереж АК «Харківобленерго» електроустановок Замовника від 21.11.2011 року, копії Акта від 08.02.2019 року обстеження зовнішніх меж земельної ділянки на території Піщанської сільської ради в АДРЕСА_4 витікає, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з 1993 року і по цей час ( т.2, а.с.2-13 ).

Із Акту обстеження земельної ділянки Піщанської сільської ради від 27.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності. ОСОБА_2 займає земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить їй відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 08.07.2014 року ( т.2, а.с. 68).

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою та другою статті 103 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з статтею 55 Закону України «Про землеустрій» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У статті 8 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що геодезичною основою для Державного земельного кадастру є державна геодезична мережа.

Картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Для формування картографічної основи Державного земельного кадастру використовується єдина державна система координат.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить  земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Крім того, згідно вимог статті 16 Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

За змістом статті 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року № 1051 визначено порядок ведення державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051).

Згідно пункту 50 Порядку № 1051 дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Пунктами 60, 61 Порядку № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

З висновку експерта № 28195 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, площею 0, 25 га, що знаходиться по АДРЕСА_4 , на території Піщанської сільської ради власником якої є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку повністю накладається на земельну ділянку площею 0, 25 га. розташовану по АДРЕСА_4 на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області власником якої є громадянин ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХР № 050419 від 05.04.2000.

Оскільки, під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , було невірно визначено розташування належної їй земельної ділянки, внаслідок такої помилки було порушено право позивача на земельну частку, яке він набув у 2000 році, тобто раніше відповідача. При цьому чинним законодавством захищається право власності, набуте у встановленому порядку.   

ОСОБА_2 наразі є власником земельної ділянки кадастровий номер 6323385501:04:005:0062, вона знала про наявність помилки у технічній документації, заходів щодо врегулювання спору не вживала, право позивача не визнає. Отже належним відповідачем є саме ОСОБА_2 . 

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області, ПП «Земстройпроект» про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою – задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні ним права користування та розпорядження належною йому у відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю серії ПІ-ХР №050419 від 05.04.2000 року земельною ділянкою площею 0.25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування запису в Поземельній книзі про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6323385501:04:005:0062, власником якої на підставі Договору дарування земельної ділянки від 08.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Момот Світланою Володимирівною, є ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , але фактично внесена у Державний земельним кадастр за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        С.С. Кругова         

                                                                               О.В. Маміна