П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року                                                                                    м. Київ
 
Справа №  22-2980                                      Головуючий у1-й інстанції - Шереметьєва Л. А.
Унікальний № 760/5435/14-ц                                                            Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
                   за участю секретаря                            Пузикової В. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Панкова Дмитра Володимировича в інтересах ОСОБА_1   на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
у с т а н о в и л а:
 
У березні 2014 року ПАТ «УніверсалБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просило  стягнути з ОСОБА_1 : 18 047,41 доларів США заборгованості за Кредитним договором № 003-2902/840-0151 від 14 вересня 2007 року; 49 921,15 долар США за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року; 41 231,44 долар США за Додатковою угодою № 2 від 06 грудня 2007 року до Кредитного договору № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року. Заборгованість у цьому ж розмірі за даними Кредитними договорами та Додатковою угодою № 2 від 06 грудня 2007 року просило стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, просило стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : 49 921,15 долар США за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року; 41 231,44 долар США за Додатковою угодою № 2 від 06 грудня 2007 року до Кредитного договору № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року (т. 1, а.с.5-9, т. 2, а.с.117-119).
В обґрунтування позову було зазначено, що  14 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 003-2902/840-0151, за умовами якого банком останньому наданий кредит на споживчі цілі у розмірі 32 493 долари США строком до 10 вересня 2037 року зі сплатою 11,95% річних за користування кредитом.
10 березня 2009 року, 06 квітня 2009 року, 10 грудня 2011 року, 13 грудня 2011 року між сторонами були укладені додаткові угоди б/н до Кредитного договору № 003-2902/840-0151, якими встановлено розмір процентів за користування кредитом: з 10 березня 2009 року по 09 березня 2010 року - 7,8% річних; з 10 березня 2010 року по 09 грудня 2011 року - 14,7% річних; з 10 грудня 2011 року по 09 грудня 2012 року - 7,78% річних; з 10 грудня 2012 року по 09 грудня 2017 року - 15,43% річних; починаючи з 10 грудня 2017 року - 13,45% річних.
14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 003-2902/840-0156, за умовами якого відповідачу був наданий кредит на споживчі цілі у розмірі 107 506 доларів США строком до 10 вересня 2027 року зі сплатою 13,45% річних за користування кредитом.
06 грудня 2007 року до Кредитного договору була укладена додаткова угода № 2, за умовами якої банк надав відповідачу кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що становить 172 506 доларів США.
Крім того, сторони визначили, що надання кредиту відбувається шляхом видачі траншів: 107 506 доларів США зі сплатою 13,45% річних та 65 000 доларів США зі сплатою 13,45%.
Строк кредитування за першим траншем - до 10 вересня 2027 року, за другим - до 01 грудня 2027 року.
Додатковими угодами від 10 березня 2009 року, 06 квітня 2009 року, 13 грудня 2011 року, укладеними до Кредитного договору, визначено розмір плати за користування кредитом за першим траншем, а саме: з 10 березня 2009 року по 09 березня 2010 року - 7,48% річних; з 10 березня 2010 року по 12 грудня 2011 року - 16,78% річних; з 13 грудня 2011 року по 09 грудня 2012 року - 7,44% річних; з 10 грудня 2012 року по 09 грудня 2017 року - 18,00% річних; починаючи з 10 грудня 2017 року - 14,95% річних.
За другим траншем: з 10 березня 2009 року по 09 березня 2010 року - 6,23% річних; з 10 березня 2010 року по 12 грудня 2011 року - 16,69% річних; з 13 грудня 2011 року по 09 грудня 2012 року - 8,02% річних; з 10 грудня 2012 року по 09 грудня 2017 року - 17,99% річних; починаючи з 10 грудня 2017 року - 14,95% річних.
Пунктами 2.4 Кредитних договорів було погоджено, що сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку платежів, а саме: в останній робочий день, що передує 10-му числу кожного місяця.
З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором № 003-2902/840-0151 між банком та   ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 003-2902/840-0151-Р з наступними змінами від 06 квітня 2009 року та 13 грудня 2011 року, а для забезпечення виконання ним зобов`язань  за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 003-2902/840-0156-Р з наступними змінами від 06 грудня 2007 року, 06 квітня 2009 року та 13 грудня 2011 року.
Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 06 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № 003-2902/840-0156-Р/1 з наступними змінами від 06 квітня 2009 року та 13 грудня 2011 року.
Банк взяті на себе зобов`язання щодо надання ОСОБА_1 кредитних коштів виконав шляхом банківського переказу коштів на його рахунок № НОМЕР_1 .
В порушення умов укладених Кредитних договорів ОСОБА_1 ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 26 лютого 2016 року сформувалась заборгованість за Кредитним договором № 003-2902/840-0151 у розмірі 48 490,92 доларів США, яка складається з заборгованості: - за кредитом 30 443,51 долари США; - за відсотками 17 900,61 доларів США; - за підвищеними відсотками 146,80 доларів США.
Заборгованість за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 станом на 26 лютого 2016 року становить 153 118,02 доларів США та складається з заборгованості: - за кредитом 88 453,63 долари США; - за відсотками 62 877,41 доларів США; - за підвищеними відсотками 1 786,98 доларів США.
Заборгованість за Додатковою угодою № 2 до Кредитного договору № 003-2902/840-0156 станом на 26 лютого 2016 року становить 103 944,28 долари США, яка складається з заборгованості: - за кредитом 62 712,84 доларів США; - за відсотками 40 064,54 долари США; - за підвищеними відсотками 1 166,90 доларів США.
Виходячи з того, що відповідачі ухиляються від виконання зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами поруки, позивач просив задовольнити позов.
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року позов  задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ  «Універсал Банк» заборгованість за: - Кредитним договором № 003-2902/840-0151 від 14 вересня 2007 року в сумі 18 047, 541 доларів США; - Кредитним договором № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року в сумі 49 921,15 доларів США; - Додатковою угодою № 2 від 06 грудня 2007 року до Кредитного договору № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року в сумі 41 231,44 долар США.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за: - Кредитним договором № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року в сумі 49 921,15 долар США; - Додатковою угодою № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року в розмірі 41 231,44 долар США.  
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3  654 грн у рівних частинах по 1  218 грн з кожного.
 
Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 , адвокат Панков Д. В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог до відповідачів відмовити (т. 3, а.с.181-186).
Відзиву на апеляційну скаргу від ПАТ «УніверсалБанк» не надходило.
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника ОСОБА_1 , адвоката Панкова Д. В., який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника АТ «УніверсалБанк», адвокат Тарана В. А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення залишити без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню  з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 14 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 003-2902/840-0151, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 32 493 доларів США на споживчі цілі строком до 10 вересня 2037 року зі сплатою 11,95% річних.
Додатком № 2 до даного договору встановлено графік платежів.
10 березня 2009 року, 06 квітня 2009 року, 10 грудня 2011 року, 13 грудня 2011 року між сторонами договору були укладені Додаткові угоди б/н до Кредитного договору № 003-2902/840-0151, якими було узгоджено розмір процентів за користуванням кредитом по періодах, а саме: з 10 березня 2009 року по 09 березня 2010 року - 7,8% річних; з 10 березня 2010 року по 09 грудня 2011 року - 14,7% річних; з 10 грудня 2011 року по 09 грудня 2012 року - 7,78% річних; з 10 грудня 2012 року по 09 грудня 2017 року - 15,43% річних; починаючи з 10 грудня 2017 року - 13,45% річних.
14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором № 003-2902/840-0151 був укладений Договір поруки № 003-2902/840-0151-Р, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язання останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Пунктом 1.4 договору визначено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
06 квітня 2009 року до зазначеного договору сторонами була укладена додаткова угода, за умовами якої поручитель погодився зі змінами процентних ставок за користуванням кредитом.
13 грудня 2011 року між банком та ОСОБА_2  був укладений Договір поруки № б/н, за умовами якого остання поручилася перед банком за виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором № 003-2902/840-0151 від 14 вересня 2007 року та додаткової угоди № б/н від 13 грудня 2011 року до нього.
За умовами укладеного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язання останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Пунктом 1.4 визначено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
Крім того, погоджено процентні ставки та період їхнього застосування за користуванням кредитом.
14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 003-2902/840-0156, за умовами якого йому був наданий кредит на споживчі цілі у розмірі 107 506 доларів США строком до 10 вересня 2027 року зі сплатою 13,45% річних.
06 грудня 2007 року між сторонами договору була укладена додаткова угода № 2 до Кредитного договору № 003-2902/840-0156.
За умовами договору банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що становить 172 506 доларів США.
Крім того, сторони погодили порядок надання кредиту шляхом видачі траншів: 107 506 доларів США зі сплатою 13,45% річних та 65 000 доларів США зі сплатою 13,45%.
Строк кредитування за першим траншем - до 10 вересня 2027 року, за другим - до 01 грудня 2027 року.
Додатком № 3 визначено графік платежів.
Додатковими угодами від 10 березня 2009 року, 06 квітня 2009 року, 13 грудня 2011 року, укладеними між сторонами до кредитного договору № 003-2902/840-0156, визначено розмір плати за користування кредитом за першим траншем, а саме: з 10 березня 2009 року по 09 березня 2010 року - 7,48% річних; з 10 березня 2010 року по 12 грудня 2011 року - 16,78% річних; з 13 грудня 2011 року по 09 грудня 2012 року - 7,44% річних; з 10 грудня 2012 року по 09 грудня 2017 року - 18,00% річних; починаючи з 10 грудня 2017 року - 14,95% річних.
За другим траншем: з 10 березня 2009 року по 09 березня 2010 року - 6,23% річних; з 10 березня 2010 року по 12 грудня 2011 року - 16,69% річних; з 13 грудня 2011 року по 09 грудня 2012 року - 8,02% річних; з 10 грудня 2012 року по 09 грудня 2017 року - 17,99% річних; починаючи з 10 грудня 2017 року - 14,95% річних.
Умовами укладених кредитних договорів п. 2.4 сторони погодили, що сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіка платежів, а саме: в останній робочий день, що передує 10-му числу кожного місяця.
14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 був укладений Договір поруки № 003-2902/840-0156-Р, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язання останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Пунктом 1.4 визначено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
06 грудня 2007 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 003-2902/840-0156-Р, за умовами якої ОСОБА_2 , як поручитель, погодилася зі змінами процентних ставок за користуванням кредитом.
13 грудня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 3, за умовами якої остання поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року та додаткової угоди № б/н від 13 грудня 2011 року до нього.
За умовами укладеного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язання останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Пунктом 1.4 визначено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
Крім того, погоджено процентні ставки та період їхнього застосування за користування кредитом.
06 грудня 2007 року з метою забезпечення зобов`язання позичальником ОСОБА_1 за Кредитним договором № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 003-2902/840-0156-Р/1.
За умовами укладеного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язання останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.
Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
Погоджено процентні ставки та період їхнього застосування за користуванням кредиту.
06 квітня 2009 між банком та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки, а 13 грудня 2011 року договір поруки № б/н, якими погодженні зміни до основного Кредитного договору № 003-2902/840-0156.
Судом встановлено, що умови Кредитних договорів, укладених з ОСОБА_1 , позивач виконав, видав грошові кошти в порядку, передбаченому умовами договорів,  що підтверджується випискою по рахунку позичальника.
В свою чергу ОСОБА_1 , як позичальник, умови договорів не виконує, кредит не погашає і відсотки за користування грошовими коштами не сплачує, що привело до виникнення заборгованості.
Станом на 26 лютого 2016 року заборгованість за Кредитним договором № 003-2902/840-0151 становить 48 490,92 доларів США, яка складається з заборгованості: - за кредитом 30 443,51 долари США; - за відсотками 17 900,61 доларів США; - за підвищеними відсотками 146,80 доларів США. За Кредитним договором № 003-2902/840-0156 заборгованість становить 153 118,02 доларів США, яка складається з заборгованості: - за кредитом 88 453,63 долари США; - за відсотками 62 877,41 доларів США; - за підвищеними відсотками 1 786,98 доларів США. За додатковою угодою № 2 до Кредитного договору № 003-2902/840-0156 заборгованість становить 103 944,28 долари США, яка складається з заборгованості: - за кредитом 62 712,84 доларів США; - за відсотками 40 064,54 долари США; - за підвищеними відсотками 1 166,90 доларів США.
Зазначена сума заборгованості за умовами договорів підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості та виписками по рахунках.
18 листопада 2013 року відповідачам, як позичальнику та поручителям, банком були направлені вимоги про сплату простроченої заборгованості за кредитними договорами, процентів, а також штрафних санкцій за порушення зобов`язання.
Зі зворотних поштових повідомлень убачається, що вимоги банку відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримані не були, повернулися до банку за закінченням терміну зберігання поштовим відділенням, а ОСОБА_3 вимога банку отримана 25 листопада 2013 року.
Задовольняючи позов ПАТ «УніверсалБанк» районний суд виходив з того, що відповідачі, не з'явившись до суду, заперечень проти вимог позивача не подали, викладені в позові обставини виникнення заборгованості та її розмір не спростували, свого розрахунку не навели, як і не навели підстав для звільнення їх від відповідальності за порушення зобов'язання перед банком. Докази, надані позивачем в обґрунтування позову, є належними та відповідають способам доказування, визначених ст. ст. 57-60 ЦПК України, і є достатніми для висновку суду про обґрунтованість його вимог.  Задовольняючи заявлений позивачем в уточнених позовних вимогах розмір заборгованості районний суд виходив із розміру заборгованості, яка утворилась станом на 26 лютого 2016 року.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За змістом ст. 626  ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 628 ЦК України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).
 
У даному випадку матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 , як позичальник, умови договорів не виконував, кредит не погашав і відсотки за користування грошовими коштами не сплачував, що привело до виникнення заборгованості.
Однак, при визначенні розміру заборгованості за кредитними договорами № 003-2902/840-0151 та № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року, районним судом було невірно встановлено обставини справи та невірно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин.
З матеріалів справи убачається, що 31 березня 2016 року ПАТ «Універсал Банк» у судовому засіданні суду першої інстанції надав заяву про уточнення позовних вимог (т. 2, а.с.117-118) та додав до неї розрахунки заборгованості за кредитними договорами та додатковою угодою (т. 2, а.с.120-129). 
Задовольняючи уточнені позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» та стягуючи заборгованість розраховану станом на 26 лютого 2016 року, районний суд не звернув уваги на таке.
23 листопада 2013 року ПАТ «Універсал Банк» на адресу позичальника було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості, відповідно до якої вимагалось з моменту отримання цієї вимоги  негайно оплатити прострочену заборгованість  та повідомлялось, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що  настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги (т. 2, а.с.197-205).
Звертаючись до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту банк змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (№ 14-154цс18).
Отже правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після закінчення строку кредитування відсутні, оскільки  право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та комісію за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а саме 24 січня 2014 року (23 листопада 2013 року + 61 день).
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, який в силу положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 4 ст. 263 ЦПК України апеляційний суд, з метою забезпечення однакового застосування норм матеріального права, вважає за необхідне врахувати при виборі і застосуванні норм права для вирішення даного спору. 
 
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ПАТ «Універсал Банк» заявляючи первісні позовні вимоги було визначено строки нарахування заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами, а саме - заборгованість було розраховано станом на 24 січня 2014 року.
Отже, ураховуючи той факт, що банк направляючи позичальнику 23 листопада 2013 року вимогу про дострокове погашення заборгованості, змінив строк кредитування, відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані в межах вказаного строку - 24 січня 2014 року, оскільки, як вже зазначено вище, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог про  дострокове повернення кредитних коштів згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Ураховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що стягненню підлягає:
заборгованість за кредитним договором № 003-2902/840-0151 від 14 вересня 2007 року (в редакції додаткової угоди від 13 грудня 2011 року), яка утворилась станом на 24 січня 2014 року, у розмірі 38 665  доларів 65 центів США (212,57 прострочена заборгованість по кредиту + 30 230,94 дострокове стягнення кредиту + 8 222,14 відсотків);
заборгованість за кредитним договором № 003-2902/840/0156 від 14 вересня 2007 року (в редакції додаткової угоди від 13 грудня 2011 року), яка утворилась станом на 24 січня 2014 року, у розмірі 200 063  долари  34 центи США ((1 414,20 + 2 418,52) прострочена заборгованість + (86 0235,11 + 61 298,64) дострокове стягнення кредиту + (31 336,5 + 17 560,37) відсотків).
 
Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом неповно з`ясовано обставини справи щодо того, що вимоги про дострокове повернення кредиту не були отриманні відповідачем, то відповідно  і не настав шістдесят перший день з моменту отримання вимог, а відповідно не настав строк для дострокового повернення кредиту, відхиляються апеляційним судом як необгрунтовані виходячи з наступного.
Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Матеріали справи свідчать, що 13 грудня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 003-2902/840-0151 від 14 вересня 2007 року відповідно до якої сторони домовились внести зміни до договору, виклавши текст договору у новій редакції (т. 1, а.с.40-54).
Згідно п. 5.2.4 додаткової угоди б/н від 13 грудня 2011 року сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України (зокрема статей 525 та 611 ЦК України) у випадку настання будь-якої із нижчевказаних обставин та направлення кредитором позичальником відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором з дня відправлення кредитором відповідного повідомлення/вимоги позичальнику, якщо інший новий термін/строк виконання основного зобов`язання позичальника не передбачений в такому повідомленні/вимозі кредитора. При цьому вважається, що строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором закінчився в день  відправлення кредитором відповідного повідомлення/вимоги позичальнику або в інших новий термін/строк, якщо він зазначений у такому повідомленні/вимозі кредитора.
Повідомлення/вимогу, про яке/яку йде мова у цьому пункті договору, кредитор направляє позичальнику поштою за адресою позичальника, що вказана у цьому договорі, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив кредитору при зміні адреси. В разі порушення позичальником нового терміну/строку  виконання основного зобов`язання  (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором, вважається, що такий позичальник користується кредитними коштами понад термін/строк кредитування, встановлені цим договором, при цьому, починаючи з першого дня, що слідує за датою такого  нового терміну/строку виконання основного зобов`язання, суми кредиту, процентів та інших грошових зобов`язань (за їх наявності) вважаються простроченою сумою основного боргу (т. 1, а.с.44).
Відповідно п. 9.1 вказаної угоди, будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійсненні в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін, окрім випадків, що передбачені окремими положеннями договору (т. 1, а.с.49).
Згідно п. 5.3.10 додаткової угоди б/н від 13 грудня 2011 року, факт невиконання позичальником зобов`язань, передбачених цим пунктом договору, вважається обставиною настання нового терміну/строку виконання основного зобов`язання  (всіх грошових зобов`язань) позичальника згідно умов цього договору (т. 1, а.с.47).
Також матеріали справи свідчать, що 13 грудня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року відповідно до якої сторони домовились внести зміни до договору, виклавши текст договору у новій редакції (т. 1, а.с.105-127).
Згідно п. 5.2.4 додаткової угоди б/н до кредитного договору № 003-2902/840-0156, сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України (зокрема статей 525 та 611 ЦК України) у випадку настання будь-якої із нижчевказаних обставин та направлення кредитором позичальником відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором з дня відправлення кредитором відповідного повідомлення/вимоги позичальнику, якщо інший новий термін/строк виконання основного зобов`язання позичальника не передбачений в такому повідомленні/вимозі кредитора. При цьому вважається, що строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором закінчився в день  відправлення кредитором відповідного повідомлення/вимоги позичальнику або в інших новий термін/строк, якщо він зазначений у такому повідомленні/вимозі кредитора.
Повідомлення/вимогу, про яке/яку йде мова у цьому пункті договору, кредитор направляє позичальнику поштою за адресою позичальника, що вказана у цьому договорі, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив кредитору при зміні адреси. В разі порушення позичальником нового терміну/строку  виконання основного зобов`язання  (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором, вважається, що такий позичальник користується кредитними коштами понад термін/строк кредитування, встановлені цим договором, при цьому, починаючи з першого дня, що слідує за датою такого  нового терміну/строку виконання основного зобов`язання, суми кредиту, процентів та інших грошових зобов`язань (за їх наявності) вважаються простроченою сумою основного боргу (т. 1, а.с.113).
Відповідно п. 5.3.10 цієї угоди факт невиконання позичальником зобов`язань, передбачених цим пунктом договору, вважається обставиною настання нового терміну/строку виконання основного зобов`язання  (всіх грошових зобов`язань) позичальника згідно умов цього договору (т. 1, а.с.117).
Згідно п. 8.1 додаткової угоди будь-які повідомлення які направляються сторонами одна одній  в рамках цього договору, повинні бути здійсненні в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін, окрім випадків, що передбачені окремими положеннями цього договору (т.1, а.с.119).
Отже відповідно до умов вищевказаних додаткових угод фактичне отримання адресатом вимоги про дострокове погашення кредиту не вимагається,  а строк виконання основного зобов`язання змінюється у день направлення такої вимоги рекомендованим листом.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи та ухвалення повторного заочного рішення по справі суд першої інстанції допустив грубе порушення норм процесуального права та ураховуючи неявку позивача повинен був залишити позов без розгляду, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що у даній справі представник позивача ще 26 серпня 2014 року подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ПАТ «Універсал Банк», у якій не заперечував проти заочного розгляду справи (т. 2, а.с.37).
Ухвала про заочний розгляд справи була постановлена у судовому засіданні 19 грудня 2016 року (т. 2, а.с.207).
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року роз`єднано вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та позов ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа  ОСОБА_2 про визнання недійсним пункту кредитного договору. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа  ОСОБА_2 про визнання недійсним пункту кредитного договору виділено в самостійне провадження. 
Виділення зустрічного позову у самостійне провадження не вплинуло на правильність висновків районного суду щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами, оскільки апеляційна скарга не містить  жодних аргументів на підставі результатів розгляду зустрічного позову.
Водночас, з матеріалів справи убачається, що в період з серпня 2016 року і до грудня 2019 року  позивач не цікавився перебігом розгляду його зустрічного позову.
Тому доводи апеляційної скарги відповідача у цій частині відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані. 
 
Доводи апеляційної скарги про те, що позичальник з 10 липня 2010 року мав постійно зростаючу прострочену заборгованість за черговими платежами по кредиту, а позивач звернувся до суду з позовом лише наприкінці 2013 року, тобто з пропуском 6 місячного строку, у зв`язку з чим порука є припиненою, колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.
Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Виходячи з положень другого речення ч.  4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Матеріали справи свідчать, що останні платежі (виконання зобов`язань) за кредитними договорами № 003-2902/840-0151 та № 003-2902/840-0156 від 14 вересня 2007 року, згідно розрахунків заборгованості  за цими кредитними договорами відбулися 10 жовтня 2013 року (т. 1, а.с.173, 179).
З позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» звернулось 17 березня 2014 року, тобто в межах шестимісячного строку.
          За таких обставин у суду немає підстав вважати поруку припиненою.
 
За правилами ч. 1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, оскільки районний суд дійшов правильних висновків щодо наявності правових підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами, однак дійшов помилкових висновків щодо строків виконання договорів і, як наслідок, щодо розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами,  оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
          При ухваленні нового рішення відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь  АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню 3 654 грн - по 1 218 грн з кожного, в рахунок відшкодування судових витрат позивача по сплаті судового збору, сплаченого за твердою ставкою (максимальний розмір на час пред`явлення позову).
          
          Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу адвоката Панкова Дмитра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за кредитним договором № 003-2902/840-0151 від 14 вересня 2007 року (в редакції додаткової угоди від 13 грудня 2011 року), яка утворилась станом на 24 січня 2014 року, у розмірі 38 665 (тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят п`ять) доларів 65 центів США.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за кредитним договором № 003-2902/840/0156 від 14 вересня 2007 року (в редакції додаткової угоди від 13 грудня 2011 року), яка утворилась станом на 24 січня 2014 року, у розмірі 200 063 (двісті тисяч шістдесят три) долари  34 центи США.
 
Солідарно за ОСОБА_1   стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за кредитним договором № 003-2902/840/0156 від 14 вересня 2007 року (в редакції додаткової угоди від 13 грудня 2011 року), яка утворилась станом на 24 січня 2014 року, у розмірі 200 063 (двісті тисяч шістдесят три) долари  34 центи США.
 
Солідарно за ОСОБА_1   стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за кредитним договором № 003-2902/840/0156 від 14 вересня 2007 року (в редакції додаткової угоди від 13 грудня 2011 року), яка утворилась станом на 24 січня 2014 року, у розмірі 200 063 (двісті тисяч шістдесят три) долари  34 центи США.
 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. - по 1 218 (одній тисячі двісті вісімнадцять) грн з кожного, на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
 
Повний текст постанови складений 02 липня 2020 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 Д. Р. Гаращенко
 
 Т. О. Невідома