УХВАЛА

22 вересня 2020 року 
Київ
справа №300/1114/19
адміністративне провадження №К/9901/23821/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,   
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - ГУ Держгеокадастру) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 300/1114/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Карпатнафтохім» до ГУ Держгеокадастру, третя особа на стороні позивача - Калуська районна рада Івано-Франківської області, треті особи на стороні відповідача: Державне підприємство «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Кропивницька сільська рада Калуського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування висновку № 159 від 23 липня   2018   року та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Карпатнафтохім»  звернулося до суду з позовом, в якому просило:
визнати протиправним та скасувати Висновок державної експертизи землевпорядної документації відповідача від 23 липня 2018 року № 159;
зобов`язати ГУ Держгеокадастру повторно провести первинну державну експертизу землевпорядної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надається в оренду ТОВ «Карпатнафтохім» для залізничних колій (під`їзних шляхів), за межами населеного пункту с. Кропивник Кропивницької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019   року позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано Висновок державної експертизи землевпорядної документації ГУ Держгеокадастру від 23 липня 2018 року № 159.
В частині зобов`язання ГУ Держгеокадастру повторно провести первинну державну експертизу землевпорядної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надається в оренду ТОВ «Карпатнафтохім» для залізничних колій (під`їзних шляхів), за межами населеного пункту с. Кропивник Кропивницької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області відмовлено.
Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, відповідач 14 вересня 2020 року подав касаційну скаргу. 
Так, при вивченні матеріалів касаційної скарги, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статей 328, 330 Кодексу адміністративного судочинства України    (далі - КАС України), з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланнями на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи та зібраним по справі доказам судами першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхиленні ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, позаяк в ній не зазначено та не визначено підстав (підстави), передбачених статтею 328 КАС України.
Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертої статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08    липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Щодо розміру судового збору слід зазначити таке.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
На момент звернення з позовом до суду (у 2019 році) підпункт 1 пункт 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI передбачав, зокрема, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено в 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня      2019   року в розмірі 1 921,00 грн.
Судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, що містить дві позовні вимоги немайнового характеру складав 3   842,00 грн (1921 * 2 = 3 842, 00   грн).
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 7 684, 00    грн (3   842, 00 * 200% = 7 684, 00 грн).
Для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору, відповідачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі    7 684, 00    грн за такими реквізитами:    отримувач коштів - УК у Печер.   р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача   -   Казначейство України (ЕАП),       номер рахунку отримувача (стандарт ) - UA288999980313151207000026007,       код класифікації доходів бюджету       - 22030102,       найменування податку, збору, платежу -судовий збір (Верховний Суд, 055),       призначення платежу -       *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Отже, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Згідно з частиною другою    статті 332 КАС України    до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до положень статті 169 КАС України    суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої    статті 169 КАС України    позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 330, 332, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області   - залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме вказати підстави звернення до суду касаційної інстанції з відповідним обґрунтуванням та сплатити судовий збір.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Роз`яснити, що у разі неусунення зазначених недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, скарга буде повернута заявнику.
Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       Л.В. Тацій
Суддя                                                                                                                   С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                                                    Т.Г. Стрелець