ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2020 р.           Справа№ 925/768/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Хрипуна О.О.
суддів:            Дикунської С.Я. 
          Михальської Ю.Б. 

при секретарі судового засідання Король Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської міської ради
на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019
(повний текст рішення складено 18.02.2020)          
у справі № 925/768/19 (суддя Довгань К.І.)
за позовом Приватного підприємства "Міськбуд-Плюс"
до Черкаської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення
за участю представників:
від позивача: Галаган Г.М., Гричаненко О.М.,    
від відповідача: Слинько М.Г.

                                                       ВСТАНОВИВ:
ПП "Міськбуд-Плюс" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 "Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП "Міськбуд - Плюс" по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячих табором".
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не було дотримано справедливого балансу суспільних (публічних) інтересів і приватних, та не було дотримано розумного співвідношення між засобами, що використовуються, та цілями, які повинні бути досягнуті.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 "Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП "Міськбуд-Плюс" по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячих табором".
Місцевий господарський суд дійшов до переконання, що відповідач приймаючи рішення від 05.03.2019 № 2-4025 не вірно визначив та застосував нормативне регулювання відносин, що склалися між сторонами. Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права оренди земельної ділянки за умови діючого договору є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція).
Не погодившись з рішенням, Черкаська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.
За твердженням скаржника, рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 ґрунтується на передбачених чинним законодавством правових підставах, прийнято в межах повноважень та у визначений чинним законодавством спосіб, а права позивача ніяким чином не порушені.
Скаржник також вказує на неналежний спосіб захисту, оскільки ст. 16 ЦК України та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачають визнання рішення "незаконним", а не "протиправним".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 за апеляційною скаргою Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 у справі № 925/768/19 відкрито апеляційне провадження.
10.04.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ПП "Міськбуд-Плюс" просить залишити рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 у справі № 925/768/19 без змін, а апеляційну скаргу Черкаської міської ради без задоволення з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.
23.04.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь Черкаської міської ради на відзив на апеляційну скаргу.
26.06.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ПП "Міськбуд-Плюс" про надання додаткових пояснень та долучення документів до матеріалів справи щодо оренди комплексу будівель та споруд, розміщених на земельній ділянці по вул. Менделєєва, 4 у м. Черкаси, санітарного стану земельної ділянки та обставин прийняття спірного рішення відповідачем.
20.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення Черкаської міської ради з приводу клопотання позивача щодо надання нових доказів з порушенням вимог ч. 3 ст. 269 ГПК України та наведення нових підстав позову.
Розгляд справи неодноразово відкладався.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 для розгляду справи було сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Дикунська С.Я., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 у справі № 925/768/19 прийнято до провадження новим складом колегії суддів, розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.
В судовому засіданні 11.08.2020 оголошувалась перерва до 07.09.2020.
26.08.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення позивача щодо відповіді виконавчого комітету Черкаської міської ради на запит ПП "Міськбуд-Плюс" з приводу правових наслідків спірного рішення.
В судовому засіданні представник відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. 
Представники позивача вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили та просили їх залишити без задоволення, наполягаючи на їх безпідставності.
У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Керуючись ч. 3, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не приймає надані сторонами докази, які не були подані до суду першої інстанції, оскільки учасники справи не надали докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від них. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.
Яв встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 "Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП "Міськбуд-Плюс" по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором" вирішено, зокрема :
- використати земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:003:0034, площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси, що надана у користування на умовах оренди ПП "Міськбуд-Плюс" для суспільних потреб, а саме: створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором (п. 1);
- визначити, що передбачається використати земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:003:0034, площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси, відповідно до Генерального плану міста Черкаси (п. 2.1);
- визначити, що необхідно припинити договір оренди від 14.09.2016, зареєстрований 10 вересня 2016 року за № 16484840 на підставі п. 37 цього договору (п. 2.2);
- визначити, що суспільними потребами для яких передбачається використання земельної ділянки згідно із абз. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", є створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси (п. 2.3);
- визначити, що передача земельної ділянки, що буде використана для суспільних потреб, відбудеться Комунальному підприємству "Дирекція парків" Черкаської міської ради в постійне користування (п. 2.4);
- доручено департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради здійснити розрахунок відшкодування спричинених вилученням збитків ПП "Міськбуд-Плюс" (п. 3);
- доручено департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради звернутися до суду у встановленому законодавством та Регламентом виконавчого комітету Черкаської міської ради порядку щодо припинення договору оренди від 14.09.2016, зареєстрованого 19.09.2016 за № 16484840 на підставі п.37 цього договору (п. 5).
За відомостями, які містяться в Публічній кадастровій карті, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:02:003:0034 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, ділянка належить до комунальної власності.
Місцевим господарським судом також встановлено, що на час прийняття Черкаською міською радою рішення від 05.03.2019 № 2-4025 земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:02:003:0034, площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси, перебувала в оренді ПП "Міськбуд-Плюс" за договором від 14.09.2016, укладеного між Черкаською міською радою (орендодавець) та ПП "Міськбуд-Плюс" (орендар) на підставі рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 № 2-885 під комплекс будівель та споруд. 
Згідно із договором оренди земельної ділянки:
- правовий статус нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, яка є предметом договору, не регулюється даним договором (п. 4);
- договір укладено до 30.04.2020 (з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 № 2-2885). Після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п. 8);
- земельна ділянка передається під нежитлову будівлю (п. 15);
- цільове призначення земельної ділянки: землі рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) (п. 16).
За п. 37 договору дія договору припиняється у разі:   
- закінчення строку, на який його було укладено;
- придбання орендарем земельної ділянки у власність;
- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження;
- земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
- ліквідації юридичної особи-орендаря;
- набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на земельній ділянці.
Доказів, які б свідчили про відсутність на спірній земельній ділянці на час прийняття спірного рішення Черкаською міською радою нерухомого майна, що належить  ПП "Міськбуд-Плюс", матеріали справи не містять.
Таким чином, рішенням Черкаської міської ради від 05.03.2019 № 2-4025 щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:02:003:0034 для суспільних потреб та її передачі в майбутньому Комунальному підприємству "Дирекція парків" Черкаської міської ради в постійне користування не лише порушує право ПП "Міськбуд-Плюс" як орендаря земельної ділянки в подальшому користуватись зазначеною земельною ділянкою за договором, позбавляє переважного права його поновлення на новий строк, а й унеможливлює використання належного йому нерухомого майна, для обслуговування якого була надана земельна ділянка за договором від 14.09.2016. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в   межах   повноважень та   у   спосіб,   що   передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 5 ЗК України визначено, що земельне законодавство базується на таких принципах:
в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом;
ґ) забезпечення гарантій прав на землю.
За приписами ст. 51 ЗК України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.
Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №  548, регламентовано, що землі рекреаційного призначення включають в себе землі для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (Розділ - секція Е, 07, підрозділ - 07.01).
Положеннями ч. 1 ст. 141 ЗК України встановлено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, дія Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" не поширюється на суспільні відносини, що виникають у разі вилучення (викупу) земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у державній та/або комунальній власності (ч. 2 ст. 2 цього Закону).
Як обґрунтовано зазначив місцевий господарський суд, спеціальним нормативним актом, що регулює правовідносини з оренди земельної ділянки є Закон України "Про оренду землі", яким встановлені спеціальні підстави та порядок розірвання договору оренди земельної ділянки. 
Стаття 32-1 Закону України "Про оренду землі" передбачає розірвання договору оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності у разі необхідності надання її для суспільних потреб.
Так, договір оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності може бути розірваний у разі прийняття рішення про використання земельної ділянки для розміщення об`єктів, визначених ч. 1 ст. 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".
При цьому, згідно із ч. 4 ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі" розірвання договору оренди земельної ділянки в порядку, визначеному цією статтею, допускається у разі, якщо об`єкти, які передбачається розмістити на земельній ділянці, неможливо розмістити на іншій земельній ділянці або якщо розміщення таких об`єктів на інших земельних ділянках завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки для відповідної територіальної громади, суспільства чи держави в цілому.
Абзац 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб - створення міських парків, будівництво дошкільних навчальних закладів, майданчиків відпочинку, стадіонів та кладовищ.
Відповідач не довів суду, що міський парк патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором неможливо розмістити на іншій земельній ділянці або що розміщення такого об`єкту на інших земельних ділянках завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки для відповідної територіальної громади, суспільства чи держави в цілому.
Крім того, відповідачем не обґрунтовано, яким чином можливо розмістити міський парк патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором на земельній ділянці 7110136700:02:003:0034, де вже розміщено комплекс будівель та споруд, що належать на певному правовому статусі ПП "Міськбуд-Плюс".  
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. 
Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).
 Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, оскільки суд в повній мірі з`ясував всі обставини, необхідні для правильного вирішення спору.
При цьому, саме лише визнання судом першої інстанції спірного рішення відповідача "протиправним", а не "незаконним", як це передбачено ст. 16, 21 ЦК України та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та його скасування, на переконання колегії суддів, не може слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення місцевого господарського суду у спорі щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування - орендодавця. 
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України,  Північний апеляційний господарський суд,

                                          ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 у справі № 925/768/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 у справі № 925/768/19 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 925/768/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            О.О. Хрипун 

Судді                                                                                С.Я. Дикунська

                                                                                Ю.Б. Михальська