УХВАЛА

30 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.002789
адміністративне провадження № К/9901/20598/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Юрченко В.П.,  Шипуліної Т.М., 
перевіривши касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 28.08.2020 зазначена касаційна скарга залишалась без руху, зокрема, у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору, як це передбачено частиною 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Особі, яка подала касаційну скаргу, встановлено десятиденний з моменту отримання копії ухвали строк для усунення вказаного недоліку.

Ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення одержано скаржником 08.09.2020.

У межах встановленого судом строку недолік касаційної скарги не усунуто, натомість заявлено клопотання про продовження цього строку з посиланням на відсутність коштів для сплати судового збору.

Проте наведена митним органом обставина не свідчить про наявність підстав для продовження строку, встановленого судом для усунення недоліку касаційної скарги, з огляду на наступне.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6 та 7 частини 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасника справи, який зобов`язує останнього діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Одним із таких процесуальних обов`язків учасників справи є надання особою, яка подає касаційну скаргу, документа про сплату судового збору (частина 4 статті 330 КАС України), що також вимагалось і в ухвалі Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, для чого касаційним судом встановлено строк, упродовж якого скаржнику необхідно було усунути зазначений недолік.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Окрім цього пунктом 2 частини 3 статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина 1 якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, державні органи, які діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених державою, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, митний орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно належного оформлення касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

Відсутність же на рахунках митного органу коштів для сплати судового збору не може слугувати підставою для продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків касаційної скарги, адже, з огляду на наведені в цій ухвалі мотиви, остання не повинна ставитись в залежність від правовідносин суб`єкта владних повноважень в інших сферах його діяльності, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

За правилами частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, повернення касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 169, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Галицької митниці Держмитслужби про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліку касаційної скарги.

Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді 	 С.С. Пасічник  	
          	 В.П. Юрченко   Т.М. Шипуліна