УХВАЛА

31 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  917/734/19 
Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Мачульський Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника прокурора Харківської області
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2019
за позовом заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до 1. Приватного Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист"
2. Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області"
3. Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: 
Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради
про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №1122 від 01.11.2002р., скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації, визнання права власності держави на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
06.07.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) заступник прокурора Харківської області звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 (повний текст постанови складено 09.06.2020) та на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2019.
За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги заступника прокурора Харківської області, касаційний суд дійшов висновку, що її подано з порушенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено форму і зміст касаційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 вказаного Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на день подання позовної заяви у цій справі), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.
За приписами пункту 2 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
При цьому в частині другій вказаної статті встановлено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.
У 2019 році прокуратура звернулась до господарського суду з позовом у даній справі - предметом якого є дві вимоги немайнового характеру: про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності, а також, вимога майнового характеру: про визнання права власності держави на нерухоме майно.
Таким чином, позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно у розумінні зазначених статей є майновою вимогою, тобто, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи з вартості такого майна, а саме, у даній справі: будівлі туристичного готелю "Кремінь", вартість якого згідно акту передачі у власність Полтавському обласному закритому акціонерному товариству по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" основних фондів, майна та інших цінностей, що долучений до матеріалів справи №917/734/19, становить 2  744  700,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Враховуючи викладене, за подання касаційної скарги скаржнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 90  025,00 грн (1 921,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб) х 2 (дві вимоги немайнового характеру) + майнова вимога (2  744  700,00 грн (вартість майна) х 1,5%) = 3  842,00 грн + 41  170,50 грн х 200%).
Згідно із положеннями частин другої, п`ятої статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення заявником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги, скаржнику необхідно надати до Касаційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 90  025,00 грн, на реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;
- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- код банку отримувача (МФО): 899998;
- рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано скаржником встановлений у частині другій статті 174, частині другій статті 292 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення недоліків касаційної скарги.
За змістом положень частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.
З огляду на викладене, касаційна скарга заступника прокурора Харківської області визнається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без руху до 07.09.2020.
2. Встановити заступнику прокурора Харківської області строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
3. Заступнику прокурора Харківської області надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          Г.М. Мачульський