ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року	Львів	Справа № 380/2209/20 пров. № А/857/5204/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                                 Святецького В.В., 
суддів                                                                        Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
           з участю секретаря судового засідання       Федак С.Р.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чабанюк Одарки Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року  про відмову у забезпеченні позову у справі № 380/2209/20 (головуюча суддя Сподарик Н.І., м. Львів) за адміністративним позовом Чабанюк Одарки Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення,  -                                                                                                                                                                                                              

В С Т А Н О В И В :

           17 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Львівської обласної ради, в якому просила : а) визнати протиправним та скасувати рішення Львівської обласної ради від 11.02.2020 за № 986 ,,Про реорганізацію комунального закладу Львівської обласної ради ,,Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер" шляхом приєднання його до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Західноукраїнський спеціальний дитячий медичний центр";
б) стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.
Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову за вх. № 14599, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Львівської обласної ради від 11.02.2020 № 986 ,,Про реорганізацію комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський    обласний дитячий психоневрологічний диспансер" шляхом приєднання його до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради ,,Західноукраїнський спеціальний дитячий медичний центр".
Ухвалою від 18 березня 2020 року   Львівський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала постановлена за результатами неправильного та неповного дослідження доказів, які підтверджують необхідність забезпечення позову, а також із неправильним застосуванням норм процесуального права. 
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що доказом того, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів  позивача є доданий до заяви про забезпечення позову роздрук рішення Львівської обласної ради № 986 та наступні наведені в цій заяві доводи.
Оскільки рішення № 986 не передбачає збереження профілю діяльності при приватизації закріпленого за Львівським обласним державним психоневрологічним диспансером майна, що на момент прийняття рішення перебувало у комунальній власності,  то його відчуження може істотно ускладнити виконання рішення  суду. 
Відчуження зазначеного майна також унеможливить чи істотно ускладнить надання на базі вказаного комплексу будівель та споруд медичних послуг психоневрологічного профілю дітям, які належать до територіальних громад міста Львова і Львівської області і потребують та/або можуть потребувати медичної допомоги зазначеного профілю. Тому таке відчуження істотно ускладнить ефективне поновлення порушених прав або інтересів дітей. 
Ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача передбачає відновлення становища, яке існувало до порушення, в результаті виконання рішення суду, яким задоволено позовні вимоги.
Юридична неможливість відновити порушені права та інтереси позивача шляхом виконання ухваленого на його користь рішення суду у тих випадках, коли майно, необхідне для забезпечення прав та інтересів позивача, відчужене його первинним набувачем третім особам свідчить про те, що в зазначених випадках виконання рішення суду, яким задоволено позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, не може забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності доказів, які б вказували, що невжиття заходів  забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, чи ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача буде неможливим.
З огляду на викладене, позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову  шляхом зупинення дії рішення Львівської обласної ради від 11.02.2020 № 986. 
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.
Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Доводи апеляційної скарги стосуються підстав забезпечення позову. 
Відповідно до ч. 2  ст. 150 КАС України    забезпечення позову допускається, якщо:
-    невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
-    очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
                    Апеляційний суд звертає увагу, що позивач, як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, покликався на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. 
Відповідно до частини 2  статті 151 КАС України  суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Так, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених  Кодексом адміністративного судочинства України  заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що предметом позову є рішення Львівської обласної ради від 11 лютого 2020 року № 986 ,,Про реорганізацію комунального закладу Львівської обласної ради ,,Львівський    обласний дитячий психоневрологічний диспансер" шляхом приєднання його до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Західноукраїнський спеціальний дитячий медичний центр".

Пункт 6 вказаного рішення передбачає ,,внести зміни в додаток 1 ,,Перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області для приватизації способом аукціону" до рішення обласної ради від 28.05.2019 № 852 ,,Про перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області, що підлягають приватизації, та окремі майнові питання", доповнивши його рядком 8 такого змісту: ,,№ з/п: 8; назва об`єкта: ,,Комплекс будівель та споруд"; адреса м. Львів, вул. М. Драгоманова, 58, площа 1076,3 кв.; вул. М. Коцюбинського, 36, м. Львів; площа 720,8 кв. м. 25% коштів, виручених з аукціону, скерувати для потреб КНП ЛОР ,,Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр".

Даний факт, на думку позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення оскарженого рішення. 

Колегія суддів визнає вірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову, оскільки невжиття заходів для зупинення дії рішення обласної ради до вирішення справи по суті не вплине на поновлення прав позивача, позаяк пунктом 4.3 оскарженого рішення передбачено ,,забезпечити передачу приміщень та майна, що знаходиться на балансі комунального закладу Львівської обласної ради  ,,Львівський    обласний дитячий психоневрологічний диспансер"  на баланс комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради  "Західноукраїнський спеціальний дитячий медичний центр".

Таким чином, майно одного комунального закладу буде передане на баланс іншого комунального закладу, що свідчить про відсутність ризиків істотного ускладнення  чи унеможливлення виконання суду. 

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали суду першої інстанції  нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив законну ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.          

Керуючись ст. ст. 150, 243, 310, 315, 316, 321, 325, 329  КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року  про відмову у забезпеченні позову у справі № 380/2209/20 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 17.08.2020.