ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 201/3134/20(2-а/201/99/2020)	
                                                                                Суддя І інстанції Ткаченко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради про скасування постанови серія НК №037292 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №037292 про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1020,00 грн. за ч.1 ст.140 КУпАП.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної патрульним поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на наявність вини позивача.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В письмових поясненнях щодо апеляційної скарги Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснюється. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12 лютого 2020 року у відношенні позивача винесено постанову НК №037292, відповідно до якої,  25 січня 2020 року о 12:30 год. у м. Дніпро, вул. Макарова, навпроти клубу спортивного плавання «Метеор» та на перехресті вулиць Криворізька та Робоча, позивач, перебуваючи на посаді начальника ремонтно-будівельного управління КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, відповідальний за належне утримання трамвайних колій та покриття проїзної частини в міжколійному та зовнішньому просторі за вищевказаними адресами не вжив своєчасних заходів з ліквідації ямковості, тріщин в міжколійному та зовнішньо-колійному просторі на перехресті із проїзною частиною, чим порушив вимоги п.3.1.1 та п.3.6.1 ДСТУ 3587-97 та п.1.5 ПДР України.
Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
ДСТУ 3587-97 Державний стандарт України «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатації» встановлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху.
Пунктом 3.1.1. ДСТУ 3587-97 визначено, що покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.
Пунктом 3.6.1. ДСТУ 3587-97 визначено, що не допускається відхилення верху головок рейок трамвайних або залізничних колій, розташованих в межах проїзної частини, відносно поверхні покриття більше ніж на 2 см.
Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту не вжиття своєчасних заходів з ліквідації ямковості, тріщин в міжколійному та зовнішньо-колійному просторі на перехресті із проїзною частиною вул. Макарова, навпроти клубу спортивного плавання «Метеор» та на перехресті вулиць Криворізька та Робоча в м. Дніпро, відповідальною особою.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що позивач є відповідальною особою за належне утримання трамвайних колій та покриття проїзної частини в міжколійному та зовнішньому просторі.
Натомість, в матеріалах справи наявна копія посадової інструкції № 1 начальника ремонтно-будівельного управління КП «Дніпровській електротранспорт№ ДМР ОСОБА_1 , затверджена директором комунального підприємства 01.11.2018р. (а.с.№ 8-11).
Пунктом 2.2. названої посадової інструкції на позивача покладені обов`язки щодо забезпечення виконання будівельно-ремонтних робіт підприємства, раціонального використання капітальних вкладень і підвищення їх ефективності, оперативного регулювання виконання всіх видів ремонту, ритмічної роботи виробничих підрозділів (а.с.№ 8 зворотна сторона).
При цьому, в посадовій інструкції ОСОБА_1 не передбачені повноваження щодо утримання трамвайних колій та покриття проїзної частини в міжколійному та зовнішньому просторі.
Відтак, ОСОБА_1 не є спеціальним суб`єктом, визначеним ч.1 ст. 140 КУпАП.
Колегія суддів зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Таким чином, з огляду складу адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова