УХВАЛА

25 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  914/1104/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Ткач І.В. - головуючий, Кролевець О.А., Стратієнко Л.В., 

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2020
(головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.)
та рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 
(суддя Мазовіта А.Б.)
у справі № 914/1104/19
за позовом  ОСОБА_1 
до 1. Приватного підприємства "Спорт-Рекреація", 2. ОСОБА_2 , 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Екскомбуд", 
про визнання недійсним договору, 

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 (повний текст складено та підписано 13.05.2020) та рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1104/19 з викладеним у ній клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Щодо викладеного в касаційній скарзі клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження у цій справі, Верховний Суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі наступними змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №   540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 (далі - Закон №540-IX), розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України доповнено пунктом 4 такого змісту: під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскаржувана ОСОБА_1 постанова Західного апеляційного господарського суду прийнята 05.05.2020, а повний її текст складений 13.05.2020. Отже, останнім днем оскарження оспорюваного судового акта, відповідно до приписів частини першої статті 288 ГПК України, є 02.06.2020 (припадає на час дії карантину).

За таких обставин надіслана 09.06.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 у цій справі подана в межах строку, передбаченого частиною першою статтею 288 ГПК України, з урахуванням Закону №540-IX, у зв`язку з чим, заявлене клопотання про поновлення строку залишається без розгляду.

Підставами касаційного оскарження судових рішень скаржниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема ст. 8, 15 ЦК України, 113, 167 ГК України. Заявниця зазначає, що суди не врахували висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 06.03.2018 у справі №907/167/17 (пункти 27-30). Також скаржниця вважає, що за фактичних обставин у цій справі суд касаційної інстанції має відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №916/2084/17 (щодо неможливості учасника звернутися до суду із позовом про визнання недійсним договору, укладеного між товариством та третьою особою), оскільки укладення приватним підприємством угод всупереч інтересів його учасника та самого підприємства безпосередньо порушує охоронюваний законом інтерес такого учасника. При цьому скаржниця вважає, що позиція Верховного Суду у справі №916/2084/17 стосується виключно можливості звернення учасника товариства з обмеженою відповідальністю до суду із позовом про визнання недійсним укладеного між товариством та третьою особою договору та не може бути поширена на учасника приватного підприємства.

Наявність підстав для застосування статей 292 та 293 Господарського процесуального кодексу України Судом не встановлено. 

З урахуванням приписів статті 294 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі, беручи до уваги визначені скаржницею підстав касаційного оскарження, які кореспондуються із пунктами 1, 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас під час підготовки матеріалів касаційної скарги до розгляду з`ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 справу №904/920/19 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Торгівельно-транспортна компанія" та ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства та іпотечних договорів, за касаційною скаргою ТОВ "Торгівельно-транспортна компанія" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 передано на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів на підставі ч. 1 ст. 302 ГПК України.

Ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду мотивована необхідністю відступити від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/5676/18 та від 21.01.2020 у справі №924/273/18 та з метою формування єдиної правозастосовчої практики.

У постановах Верховного Суду у справах №910/5676/18 та №924/273/18 суд дійшов висновку, що підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди учасників цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника. 

З зазначеними висновками колегія суддів не погодилась, так як вважала, що у разі вчинення директором товариства значного правочину з перевищенням повноважень, що може мати негативні наслідки для самого товариства як сторони правочину, права учасника цього товариства обмежуються та порушуються, оскільки саме учаснику належить право на управління господарською діяльністю товариства, проте директор своїми протиправними діями позбавив учасника можливості реалізувати це право. При цьому саме учасник має право отримувати прибуток від діяльності товариства, а тому незаінтересований в укладенні товариством збиткових правочинів, що вплине на розподіл такого прибутку.

У справі №904/920/19 сторона спору також посилається на необхідність врахування висновку щодо застосування норм права щодо можливості оспорення учасником товариства правочину вчиненого виконавчим органом такого товариства з перевищенням повноважень викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/2084/17 від 08.10.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2020 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №904/920/19.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин полягає в тому, що як у справі №914/1104/19, так і у справі №904/920/19 позивачем є учасник товариства (підприємства), який посилаючись на порушення корпоративних прав просить визнати недійсним договір, укладений товариством.

З врахуванням викладеного, оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у цій справі має значення правовий висновок палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №904/920/19, Суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі згідно з приписами пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відповідного рішення палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №904/920/19.

Керуючись ст.ст. 228, 234, 235, 287, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №914/1104/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 та рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019.

2. Встановити відповідачам строк для подання відзивів на касаційну скаргу - до 20.07.2020. 

3. Зупинити провадження у справі №914/1104/19 до розгляду палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/920/19.

4. Витребувати з Господарського суду Львівської області та/або Західного апеляційного господарського суду справу № 914/1104/19 за позовом ОСОБА_1 до 1) Приватного підприємства "Спорт-Рекреація", 2) ОСОБА_2 , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Екскомбуд" про визнання недійсним договору. 

5. Копію ухвали надіслати Господарському суду Львівської області та Західному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                І. Ткач

Судді                                                                                                    О. Кролевець

                                                                                                    Л. Стратієнко