Ухвала
 
14 вересня 2020 року
місто Київ
 
справа № 548/223/19
провадження № 61-8120св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 14 травня 2020 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за зазначеною касаційною скаргою. У задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року відмовлено.
ОСОБА_1 21 липня 2020 року подав до суду касаційної інстанції клопотання про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року в частині стягнення судового збору та витрат виконавчого провадження.
На обґрунтування поданого клопотання заявник посилався на те, що у разі скасування Верховним Судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій повернення присуджених судових витрат буде неможливим, оскільки зазначене потребуватиме додаткових зусиль та ресурсів.
Додатково заявник зазначає, що у справі видано виконавчий лист щодо стягнення судового збору за наслідками розгляду апеляційного провадження, відкрито виконавчі провадження щодо стягнення судового та виконавчого збору, арештовано рахунки заявника.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Зазначене також визначено положенням статті 129-1 Конституції України.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Отже, враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахуванням прав усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.
Разом з цим, доводи заявника, зокрема, наведені ризики щодо неможливості повороту виконання рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення судового збору у разі його скасування достатньо необґрунтовані. Заявником не зазначено, які негативні наслідки можуть настати за наявності таких ризиків.
Клопотання заявника про зупинення дії рішення суду апеляційної інстанції в частині витрат виконавчого провадження не підлягає розгляду Верховним Судом, оскільки суд касаційної інстанції наділений повноваженнями з розгляду клопотання учасника справи про зупинення виконання (дії) судових рішень, а не вимог, пов`язаних із здійсненням виконавчого провадження. Зазначене відноситься до компетенції державного виконавця відповідно до правил Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи те, що заявник не навів достатньо обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції вправі зупинити дію оскаржуваного рішення, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко