УХВАЛА

18 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.000390
адміністративне провадження № К/9901/20608/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н. В., перевірив касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року в справі №1.380.2019.000390 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року та невиплати надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року №207/у/3, військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу, а саме фахівцям пошуково-рятувальної і парашутно-десантної служби та рятувальної парашутно-десантної групи, які є авіаційними рятувальниками;
-зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 01 квітня 2018 року, відповідно до розпорядження Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року №207/у/3, військовослужбовцю, який проходять службу на посаді льотного складу.
18 червня 2019 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.
24 вересня 2019 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
27 лютого 2020 року постановою Верховного Суду скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 у справі №1.380.2019.000390. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 у справі № 1.380.2019.000390 залишено в силі.
23 червня 2020 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №1.380.2019.000390.
На зазначену ухвалу апеляційного суду Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 17 серпня 2020 року.
Перевірив касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Суд дійшов висновку про її повернення виходячи з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Разом з тим, абзацом 3 пункту 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень);
Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.
Доводи касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1 зводяться до не згоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції та наявності у відповідача процесуального права на оскарження цього рішення у касаційному порядку.
У касаційній скарзі відповідачем не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, а також не наведено які саме порушення норм матеріального чи процесуального права допущені судом, із зазначенням конкретної норми права (пункт, частина, стаття) закону або іншого нормативно-правового акта. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року в справі № 1.380.2019.000390 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій – повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.      

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова