У Х В А Л А  
15  липня 2020 року
м. Київ
справа №552/2939/19
провадження № 61-9613ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про поділ майна подружжя, 
В С Т А Н О В И В :
В травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 ,                                в якому, після уточнення позовних вимог просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку (домоволодіння) літ. А-1 за адресою АДРЕСА_1 , Ѕ частину самочинно збудованого будинку літ. Б-ІІ за вказаною адресою та Ѕ частину земельної ділянки, цільове призначення якої - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель                             і споруд, кадастровий номер 5310136400:04:001:0720 за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 січня 2020 року                                      в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 7/20 частин за кожним      в будинковолодінні літ. « А-І», АДРЕСА_1 .
Припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та                           ОСОБА_2 на 7/10 частин в будинковолодінні літ «А-І», розташованому                                        в АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Б-ІІ» (ступінь готовності 86 процентів), розташованого в АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 552 кв. м., кадастровий номер 5310136400:04:001:0720, для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку літ. «А-І», незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Б-ІІ», розташованої                                      в АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за подання позовної заяви 4 782 грн. та за подачу апеляційної скарги 7 244 грн.
25 червня 2020 року, засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду                           від 27 травня 2020 року, в якій  скаржник просить судове рішення скасувати в частині позовних вимог до ОСОБА_2 та залишити в силі рішення першої інстанції в цій частині. 
У касаційній скарзі скаржник як на підставу касаційного оскарження судового рішення зазначає пункт 2 частини 2 статті 389 ЦПК (необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні).
Скаржник вважає за необхідне відступити від правових висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 07 вересня 2016 року у справі №6-47цс16, щодо застосування статей 331, 376 ЦК України та 69 , 70 СК України у подібних правовідносинах. 
Крім цього, скаржник заявляє клопотання про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2020 року до закінчення касаційного провадження, в якому посилається на те, що оскаржуваним рішенням визнано право власності на спірне майно за ОСОБА_2 , в подальшому майно може бути відчужене позивачем. Вважає, що відчуження позивачем спірного майна може утруднити в подальшому поновити відповідачу його права та інтереси.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність такому, зокрема ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Метою вирішення питання про зупинення виконання судових рішень є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Оскільки, наведені у клопотанні доводи не дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, клопотання слід задовольнити.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                                                      ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду                                     від 27 травня 2020 року на підставі пункту четвертого частини другої                                      статті 389 ЦПК України.
Верховний Суд врахувавши предмет позову, характеру правовідносин, складності справи, вважає за необхідне відкрити касаційне провадження у цій справі. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Київського районного суду м. Полтави цивільну справу                                   № 552/2939/19  за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про поділ майна подружжя.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2020 року до закінчення її перегляду у суді касаційної інстанції.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Сімоненко
                                                                                                                     С. Ю. Мартєв
                                                                                                                     Є. В. Петров