Справа № 343/1681/19 
Провадження № 22-ц/4808/741/20 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                               судді-доповідача         Бойчука І.В., 
                               суддів:                Девляшевського В.А., Фединяка В.Д,,
               з участю секретаря                        Мельник О.В.,
сторін:        представника відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» на рішення Долинського районного суду від 31 березня 2020 рокупід головуванням судді Лицура І.М. у м. Долина
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що він працює водієм АТЗ Групи транспортних сервісів ДР НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта». 13 травня 2019 року відповідач видав наказ №43 від «Про вжиття заходів по Акту перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» №01/01/13/08/03-01/2/46 від 03.04.2019 року та акту службового розслідування від 02.05.2019 року». Цим наказом його притягнуто до дисциплінарної відповідальності і оголошено догану.
Зі змісту наказу вбачається, що в результаті проведеної перевірки стану використання автотранспортної спеціальної техніки групи транспортних сервісів нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» за період з 01.12.2018 року по 28.02.2019 року складений акт №01/01/13/08/03-01/2/46 від 03.04.2019 року. В даному акті вказано, що інженером ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_1 , здійснено приписку 66,9 км. пробігу автобуса, що призвело до безпідставного списання 21,3 л. бензину А-92 на суму 926,75 грн. Також в акті зазначено, що згідно шляхового листа від 22.12.2018 року № 086478 (водій ОСОБА_1 , замовник - інженер цКта ПРС ОСОБА_3 ), здійснено приписку пробігу вищевказаного автобуса, що призвело до безпідставного списання 29,2 л. бензину на суму 1271,05 грн. Вказаний документ послужив підставою для видачі наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, згідно з яким йому оголошено догану за те, що зазначені в шляхових листах показники одометра не відповідають даним про пробіг, що відображені в системі GPS-моніторингу, що, на думку відповідача, призвело до безпідставного списання бензину. Однак, ці висновки є безпідставними та незаконними.
Просив визнати незаконним та скасувати п.6.1. наказу №43 від 13.05.2019 року НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» «Про вжиття заходів по акту перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» № 01/01/13/08/03-01/2/46 від 03.04.2019 року та акту службового розслідування від 02.05.2019 року» щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Рішенням Долинського районного суду від 31 березня 2020 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано п.6.1. наказу №43 від 13.05.2019 року НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» «Про вжиття заходів по акту перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» № 01/01/13/08/03-01/2/46 від 03.04.2019 року та акту службового розслідування від 02.05.2019 року" в частині притягнення водія АТЗ Групи транспортних сервісів ДР ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз»не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.
Висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Апелянт зазначає, що внесення ОСОБА_1 недостовірних даних в талонах замовника автотранспортної техніки щодо часу роботи та пробігу, повідомлення позивачем замовникам недостовірного часу роботи та пробігу автотранспортної техніки; недотримання та невиконання маршруту, об`єму робіт заданого замовником; збільшення показів одометра, відсутності достатнього об`єму ПММ та завдання товариству значної шкоди є фактичним порушенням та складає суть проступку вчиненого позивачем за який оголошено йому догану.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції перевіряв та встановлював обставини, які не були підставою для оголошення позивачу догани та не були обґрунтуванням суті проступку, і не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням проступку та обставинами, які його обґрунтовують.
Суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що позивач, як водій автобуса, повинен був повністю виконувати доручену йому замовником роботу та вести автобуса за вказаним у талоні замовника маршруту (визначений об`єм роботи), однак із даних GPS-моніторингу, вбачалось, що ним робота виконувалась частково, маршрут проїжджався частково, а в талоні замовника зазначалось про повне виконання позивачем роботи.
Роботодавець при оголошенні догани позивачу не обмежений тільки доводами, висновками та пропозиціями викладених в акті службового розслідування від 02 травня 2019 року. Наявність чи відсутність проступку в діях чи бездіяльності позивача, роботодавець встановив на підставі всієї сукупності даних в тому числі і тих, які містяться як в Акті службового розслідування так і в первинних документах - талонах замовника та електронній базі даних системи програмного забезпечення FortMonitor. Вважає, що роботодавець є вільним у збиранні та оцінці доказів, які можуть містити інформацію про вчинений працівником дисциплінарний проступок.
Як вбачається з оскаржуваного наказу, роботодавцем вказано суть проступку та підстави притягнення до відповідальності, тому посилається суду в даному випадку не може бути підставою для скасування наказу про оголошення догани.
Таким чином, підстави для визнання недійсним та скасування наказу були відсутні, а суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.
Суд першої інстанції не надав оцінки тому, що замовник автобуса із водієм не їздив в автобусі, а перебував на своєму робочому місці - в кабінеті цеху, а відповідно не міг знати чи фактично виконана позивачем робота, і чи пробіг (кілометраж) автобуса та час виконання роботи позивачем є дійсними.
ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за порушення посадової інструкції, а за не чесне та не сумлінне виконання ним своєї роботи.
Через неправильне дослідження та оцінку судом першої інстанції даних з програмного забезпечення системи FortMonitor, суд неправильно встановив дійсні обставини, які стали підставою для оголошення ОСОБА_1 догани, як наслідок невірно встановив відсутність проступку ОСОБА_1 ..
Суду було надано докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та було доведено законності та обґрунтованості та наявності у ОСОБА_1 вини у вчиненні дисциплінарного проступку.
Висновки оскаржуваного рішення не відповідають дійсним обставинам та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, чим порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Представник позивача адвокат Івашків В.М. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача ОСОБА_1 та його представника.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював водієм АТЗ Групи транспортних сервісів ДР НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта».
Згідно з п. 6.1. наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 43 від 13.05.2019 р. «Про вжиття заходів по Акту перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ Долинанафтогаз» №01/01/13/08/03-01/2/46 від 03.04.2019 р. та Акту службового розслідування від 02 травня 2019 р.» (а.с. 4-6), за порушення виробничої та трудової дисципліни, а саме: внесення водіями недостовірних даних в талонах замовника автотранспортної техніки часу роботи та пробігу (кілометражу)/повідомлення замовникам недостовірного часу роботи та пробігу (кілометражу) автотранспортної техніки, недотримання та невиконання маршруту /об`єму робіт заданого замовником, збільшення показів одометра, що призвело до безпідставного списання ПММ, відсутності ПММ (нестача ПММ), та завдання Товариству значної шкоди водія АТЗ Групи транспортних сервісів ДР ОСОБА_1 оголошено догану.
З описової частини цього наказу вбачаються, що факти внесення недостовірних даних об`ємів робіт/пройденого маршруту, пробігу та часу роботи техніки встановлено шляхом порівняння даних об`ємів робіт/пройденого маршруту, пробігу (кілометражу) та часу роботи в талонах замовника/дорожніх листах з даними об`ємів робіт/пройденого маршруту, пробігу (кілометражу) та часу роботи, зафіксованими системою (супутникового) GPS-моніторингу, яка має сертифікат відповідності УкрСЕПРО та декларацію про відповідність і є засобом контролю фактичного місця знаходження автомобіля, добового та загального пробігу, часу та факту роботи, фактично використаного пального і т.д. За результатами порівняння цих даних було встановлено, що зазначений в талонах замовника/дорожніх листах об`єм робіт/пройдений маршрут, пробіг (кілометраж) та час роботи автотранспортної техніки водіями повністю не виконувався або виконувався частково, а відповідно роботи, які не виконувалися, із зазначенням їх часу та кілометражу, безпідставно внесені (вказані без виробничої необхідності/доцільності) в талон замовника, наслідком чого стало безпідставне списання ПММ.
Судом першої інстанції зазначено, що в оспорюваному наказі та в акті службового розслідування від 02 травня 2019 року (а.с. 41-47) не вказано, які саме дані, внесені позивачем в талони замовника/дорожні листи, є недостовірними, коли внесені такі дані та якого саме замовника, коли (календарні дати) позивач не дотримався маршруту чи не виконав об`єму робіт. Також не зазначено шляхи втручання в показники одометра та кількість безпідставно списаних паливно-мастильних матеріалів позивач та яку ж саме значну шкоду (розмір) завдано його діями відповідачу.
З метою перевірки обставин, викладених в Акті перевірки № 01/01/13/08/03-01/2/46 від 03.04.2019 щодо наявності чи відсутності у діях кожного із працівників проступків, характеру порушення, вини кожного із працівника, ступеня тяжкості можливо вчиненого проступку, розміру шкоди та обставин, за яких вчинено кожним із працівників можливий проступок, створено комісію та доручено голові комісії за результатами роботи забезпечити складання акту службового розслідування та інформувати начальника НГВУ до 08.05.2019 року (а.с. 48).
За результатами роботи комісії складено акт службового розслідування від 02 травня 2019 року (а.с. 44-47), який і послужив підставою для винесення оспорюваного позивачем наказу. В акті викладено узагальнені висновки щодо вчинення проступків кількома десятками працівників та загальну кількість безпідставно списаного, на думку комісії, пального на суму 170 510,21 грн. Прізвище позивача в даному акті також згадується із зазначенням про вчинення ним та іншими водіями значних приписок пробігу транспортної техніки.
Згідно зі ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України, згідно з якою за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з заходів стягнення: догана або звільнення.
За змістом цієї норми догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни.
Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Крім того, при притягненні працівника до даного виду відповідальності адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.
Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.
Верховний Суд в постанові від 01.08.2019 року у справі 537/4725/16-ц зазначив, що дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку, про що також вказано в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17.
Таким чином, при притягненні до дисциплінарної відповідальності працівника слід встановлювати чи мав місце факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.
У відповідності до ст. 31 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
Тобто, роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення  роботодавцем  необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.
Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. Тобто, у наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
При цьому, трудові обов`язки, за невиконання яких особа притягується до дисциплінарної відповідальності, повинні бути покладені на працівника законно, відповідати змісту його посадових обов`язків, бути чіткими та зрозумілими, доведеними до відома такого працівника завчасно у встановленому законодавством спосіб.
Як вбачається з п. 2.2.4.робочої інструкції водія автотранспортних засобів, затвердженої 30.08.2011 року начальником НГВУ Долиннафтогаз» і з якою ознайомлено позивача, обов`язком водія є вести автомобіль по вказаному у дорожньому листі маршруту (а.с. 135-138).
Згідно з п. 2.2.3. цієї інструкції, прибувши до замовника, водій зобов`язаний пред`явити дорожній лист особі, відповідальній за використання транспорту і відмітити час прибуття.
При цьому суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначив, що обов`язок внесення даних в талонах замовника часу роботи та пробігу (кілометражу) чи повідомлення замовникам цих даних не передбачений посадовою інструкцією позивача.
Згідно з п. 5 наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 170 від 31 липня 2017 року (а.с. 64) «Про удосконалення роботи з транспортною документацією», відповідальність за заповнення всіх передбачених граф форми дорожнього листа (обов`язково розширено) для всіх видів техніки та своєчасність їх оформлення покладається на замовників транспортних засобів та виконавців (водіїв АТЗ, машиністів, трактористів).
Оскільки вказаним наказом не розмежовано функції замовників та водіїв, доказів ознайомлення позивача з цим наказом суду не надано, тому суд прийшов до висновку, що з урахуванням відсутності в робочій інструкції позивача обов`язку вносити в талони замовника дані щодо часу роботи та пробігу (кілометражу) чи повідомляти ці дані замовникам, притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання цього обов`язку суперечить ст. 31 КЗпП України.
Посилання апелянта на дані системи (супутникового) GPS-моніторингу, як на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку, спростовуються дорожніми листами, інформація в яких повністю відповідає даним встановленого і опломбованого на транспортному засобі (автобусі), яким керував позивач, іншого приладу обліку - спідометра (одометра щодо значень пробігу), втручань у розрахунковий механізм якого не виявлено роботодавцем. 
Апелянтом не надано доказів, які б давали суду підстави надати перевагу показанням системи (супутникового) GPS-моніторингу перед показаннями спідометра (одометра щодо значень пробігу). Доказів втручання позивача в показники одометра немає, експертиза на предмет встановлення такого втручання не проводилася і клопотань з цього приводу в судовому засіданні не заявлялося. Крім того, показники одометра, крім позивача, також контролюють інші працівники відповідача: механік, замовник, диспетчер.
Доводи апелянта щодо недотримання маршруту позивачем та невиконання об`єму робіт обґрунтовуються тільки показаннями системи (супутникового) GPS-моніторингу і не є достатнім доказом його вини у порушенні трудової дисципліни. 
Також доводи апелянта про те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за нечесність та несумлінність виконуваної ним роботи, що проявились у його фактичних діях та бездіяльності, а саме внесенні позивачем недостовірних даних в талони замовника часу роботи та пробігу (кілометражу) автотранспортної техніки, недотримання та невиконання позивачем маршруту, об`єму робіт, заданого замовником, збільшення позивачем показів одометра, відсутності (нестача) паливно-мастильних матеріалів та завдання роботодавцю шкоди, не є доведеними і спростовуються зібраними у справі доказами.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд
       п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі НГВУ «Долинанафтогаз» залишити без задоволення.
Рішення Долинського районного суду від 31 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 13 липня 2020 року.

Судді:                                                                        І.В. Бойчук
                                                                               В.А. Девляшевський
                                                                               В.Д. Фединяк