ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2020 року           справа №264/1748/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  на рішення  Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 травня 2020 р.  (у повному обсязі складено 13 травня 2020 року у м. Маріуполь) у справі  № 264/1748/20 (головуючий І інстанції суддя Матвєєва Ю.О.)  за позовом   ОСОБА_1  до  адміністративної комісії  виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  про скасування постанови у справі про  притягнення до адміністративної відповідальності,
                                                     ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до   Іллічівського районного суду  м. Маріуполя з  позовною заявою до  адміністративної комісії  виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  (далі - відповідач), в якому просила скасувати постанову  відповідача від 08 січня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП  та закрити провадження у справі (а.с. 1-2).
Рішенням  Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області  від  13 травня  2020 року  позов задоволено.
Скасовано постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 10 від 08 січня 2020 року про накладення на  позивача  адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8600 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно  позивача закрито (а.с. 45-47).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду  першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням Маріупольської міської ради від 25.06.2018 року № 7/32-2864 «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста» заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктам господарювання (крім закладів ресторанного господарства) з 22-ї години вечора до 08-ої години ранку.  
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2019 року, 13.12.2019 року о 07:00 виявлено, що гр. ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці в магазині-кафетерії «Червоне та біле» за адресою: м. Маріуполь, пр-т. Металургів, 175-А реалізувала алкогольний напій, а саме: пиво «Рогань Монастирське Світле» об`ємом 0, 5 л., вміст спирту 5,6% за ціною 19, 00 грн., гр. ОСОБА_2 , що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП та рішення Маріупольської міської ради від 25.06.2018 року № 7/32-2864.
Адміністративною комісією було прийнято рішення, що факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 , які надані до протоколу, протоколом огляду, зберігальною запискою, рапортом, фіскальним чеком, фотодоказами.
Апелянт зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді протоколу не надані докази, що магазин-кафетерій «Червоне та біле» працює як заклад ресторанного господарства.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
13 грудня 2019 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №179980 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП України. За змістом протоколу 13 грудня 2019 року о 07:00 год. позивач перебувала на своєму робочому місці в приміщенні магазину «Червоне та біле» (м. Маріуполь, пр-т. Металургів, 175а) та здійснила продаж алкогольного пива «Рогань» об`ємом 0,5л., вміст спирту 5,6%, чим порушила рішення Маріупольської міської ради №  7/32-2864 від 25 червня 2018 року (а.с. 29).
08 січня 2020 року на підставі вказаного вище протоколу, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради винесено постанову № 10 про накладення адміністративного стягнення. Ппозивача було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с. 3).
Спірним питанням у справі є правомірність постанови відповідача від 08 січня 2020  про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Станом на час винесення спірної постанови ч. 2 ст. 156 КУпАП  передбачала, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, -
тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Отже, вказана норма передбачає заборону та відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля ними заборонена.
За правилами ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.
Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб) (ст. 214 КУпАП).
Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.
Адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних у містах рад утворюються у разі надання районній у місті раді та її виконавчому комітету відповідних повноважень міською радою.
Порядок утворення інших колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, а також порядок розгляду справ у цих органах визначаються законами України (ст. 215 КУпАП).
За унормуванням ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.
Підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.
Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі – Закон № 481).
Преамбула Закону № 481 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.
Абзацом 25 статті 1 Закону № 481 визначено, що ліцензія це (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у Законі N 481 видів діяльності протягом визначеного строку. 
Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування  (абзац 13 статті 1 Закону № 481).
За приписами ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Пунктом 44-11 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно - територіальної одиниці.
У п. 1 рішення Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста» зазначено: «Заборонити продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктам господарювання (крім закладів ресторанного господарства) з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку» (а.с. 6).
Таким чином, заборона продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку не розповсюджується на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність в закладах ресторанного господарства.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За визначенням ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону (ст. 245 КУпАП) .
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.
Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства № 219 від 24.07.2002 регламентуються  основні  вимоги   щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів,  підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства.
Заклад  ресторанного  господарства - організаційно-структурна одиниця   у   сфері   ресторанного   господарства,   яка  здійснює виробничо-торговельну діяльність:  виробляє  і  (або)  доготовляє, продає  і  організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. У свою чергу, ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.
Режим роботи закладу ресторанного господарства встановлюється суб`єктом господарювання самостійно згідно з пунктом 1.7 «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства».
Пунктом 1.4 Правил суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.
Заклади (підприємства) ресторанного господарства відповідно до п.1.5 вказаних Правил поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). При цьому Правилами передбачено, що вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ТД Український Продукт» має Ліцензію та додаток до ліцензії на право Роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями (реєстраційний номер 0582/03/08/2020/00047 від 13 січня 2020 року, з терміном дії з 12 лютого 2020 року до 12 лютого 2021року та з терміном дії з 12.02.2019 року по 12.02.2020 року. Адреса місця торгівлі пр. Металургів,175/А, магазин-кафетерій, 32,4 кв.м. (а.с. 7, 32). 
ТОВ «ТД Український продукт», до мережі якого належить магазин-кафетерій «Червоне та біленька», 20.02.2020 року надало роз`яснення щодо категорії закладу та режиму роботи, що відповідає п.5.12 ДСТУ 3862-99 «Ресторанне господарство. Терміни та визначення»  (а.с. 8).
Отже, рішенням Маріупольської міської ради № 7/32-2864 від 25 червня 2018 року не встановлено заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку для закладів ресторанного господарства до яких належить магазин-кафетерій «Червоне та біленька».
Щодо доводів відповідача щодо врахування рішення про державну реєстрацію потужності від 04.06.2020 року № 20.01-15/1622,  то суд вважає, що зазначене рішення стосується державної реєстрації ТОВ «ТД Український продукт» в Державному реєстрі операторів ринку харчових продуктів, тому до предмету спору у цій справі не може бути застосовано.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  
Відповідач не надав суду доказів того, що магазин-кафетерій «Червоне та біленька», який знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 175/а не є закладом ресторанного господарства.
З урахуванням наведеного такі дії позивача як реалізація алкогольних напоїв в закладі ресторанного господарства не містять складу адміністративного правопорушення та не порушують ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п. 1.7 «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства», п. 1 рішення Маріупольської міської ради № 7/32-2864 від 25 червня 2018 року «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста».
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позов  підлягає задоволенню, а  постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 10 від 08 січня 2020 року про накладення на  позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. - скасуванню.
Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).
У статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з закриттям провадження у справі.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Адміністративної комісії  Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  на рішення  Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 травня 2020 р. - залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 травня 2020 р. у справі  № 264/1748/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її поголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Суддя-доповідач                                                                                  Г.М. Міронова
Судді                                                                                                     Т.Г. Арабей
                                                                                                              І.В. Геращенко