ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року	Львів	Справа № 260/925/20 пров. № А/857/6698/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Ніколіна В.В., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Кітраль Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м.Ужгород) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №61613026 від 23.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 11416,35 гривень.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що воно є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з цим просила скасувати його та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ - виконавчий напис №3898 від 14.03.2020, що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., у якому зазначено, що боржник (позивач) проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явлення не за місцем виконання.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис № 3898 про звернення стягнення з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ТОВ «Фінфорс» 11416,35 грн. (а.с.40).
ТОВ «Фінфорс» звернулося до приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою про примусове виконання рішення, якою просило відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за №3898 від 14.03.2020 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 11416,35 грн..
На підставі вказаної заяви, 23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61613026 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №3898 від 14 березня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість у розмірі 11416,35 грн.
Згідно супровідного листа від 23.03.2020 № 12693 (а.с. 10) та конверту вказана постанова була направлена позивачеві за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Розглядаючи даний спір суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. за наявності достовірної інформації про зареєстроване місце проживання боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців (ч. 2 ст. 24 Закону №1404), а відтак позов підлягає задоволенню, а постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61613026 від 23 березня 2020 року скасуванню.
Колегією суддів здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Поряд з цим, у відповідності до вимог п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Аналіз наведеного вказує на те, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу.
В свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або за місцезнаходження майна боржника.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України (ч. 1).
У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються: виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність (п.1 ч.2).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Оскаржувана у даній справі постанова прийнята в рамках виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. , який згідно даних Єдиного реєстру приватних виконавців України здійснює діяльність в межах виконавчого округу м. Київ.
Відповідно до абз. 9 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Згідно наявної у матеріалах справи копії паспорту місце проживання позивача  зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .
За змістом статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
З наявної в матеріалах справи копії виконавчого напису № 3898 від 14.03.2020 встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, зазначена адреса місця реєстрації боржника вказана в заяві ТОВ «Фінфорс» про примусове виконання рішення, в якій зазначено місце реєстрації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - АДРЕСА_1 .
Відтак, при відкритті виконавчого провадження вказана інформація - про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 була відома відповідачу.
Таким чином, враховуючи встановленні обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не дотримано вимоги ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі.
Отже, відповідач протиправно та всупереч чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про зареєстроване місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.
Разом з цим, за правилами ч. 5 ст. 24 Закону № 1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, жодних дій, передбачених ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем вчинено не було.
З урахуванням наведеного та недоведеності відповідачем правомірності прийнятої ним постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61613026 від 23.03.2020, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не додержано вимоги ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження її майна, тобто, відповідач прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова визнанню протиправною та скасуванню.
Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року по справі № 260/925/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	Т. І. Шинкар