УХВАЛА

20 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  927/1064/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Кондратова І. Д., Студенець В. І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків"

на рішення Господарського суду Чернігівської області 
суддя Романенко А. В.
від 24.02.2020 
та на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Попікова О. В., Євсіков О. О., Корсак В. А.
від 18.05.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніформ плюс"
про стягнення 597   229, 42 грн,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" (далі - Скаржник) надіслало до Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд касаційну скаргу на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі №927/1064/19.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення 597   229,42 грн., що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі містяться посилання Скаржника на те, що ціна позову є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте дана скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки договори поставки є найрозповсюдженішим видом договорів, які укладаються між суб`єктами господарювання. Формування єдиної практики застосування норм, які регламентують порядок виконання таких договорів, а також застосування норм, які визначають момент настання строку виконання зобов`язання є базисом в сфері господарювання та для правової визначеності в правовій державі. 

Скаржник зазначає, що постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №912/3559/17, від 19.06.2018 у справі №922/3332/17, від 05.03.2019 у справі №923/123/18 свідчать про те, що суди по іншому застосовують норми статтей 538, 612, 613, 664 Цивільного кодексу України та, відповідно, визначають настання термінів виконання зобов`язань, а також по іншому визначають обов`язок постачальника повідомити про готовність продукції до відвантаження.

Також Скаржник зазначає, що дана справа має виняткове значення для позивача та останній позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, зокрема, неправильно встановлену обставину що прострочення з боку відповідача не було, при розгляді справ про стягнення з позивача штрафних санкцій на суму понад мільйон гривень за порушення термінів пошиву та поставки військової уніформи по договорам №1106/183 від 11.06.2019, №2406/191 від 24.06.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Екстрім-Текс". Оскільки вказані обставини можуть бути предметом дослідження виключно в рамках даної справи та матимуть преюдиціальне значення при вирішенні справи з Товариством з обмеженою відповідальністю "Екстрім-Текс" (про ініціювання яких вже попереджено у відповідних претензіях).

З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає доводи Скаржника обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.

Частиною 2 статті 287 ГПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

В касаційній скарзі Скаржник визначає підставами касаційного оскарження судових рішень пункт 1 та пункт 4 частини 2 статті 287, та пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України та зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №912/3559/17, від 19.06.2018 у справі №922/3332/17, від 05.03.2019 у справі №923/123/18. Також Скаржник зазначає, що суди обох інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, не дали їм належної оцінки та не дослідили зміст ключових документів.

Наявність підстав для застосування статтей 292, 293 ГПК України Верховним Судом не встановлено.

З урахуванням приписів статті 294 ГПК України Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

В касаційній скарзі Скаржник заявив клопотання про розгляд скарги з повідомленням та участю позивача.

Згідно з частиною 4 статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною шостою статті 252 ГПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи №927/1064/19, предметом позову у даній справі є стягнення 597   229,42 грн.

Частиною 6 статті 301 ГПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

З огляду на викладене, враховуючи те, що сума позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та наявне клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" про проведення розгляду касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 121, 234, 235, 252, 287, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі №927/1064/19.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" про розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі №927/1064/19 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи задовольнити.

3. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на
25 серпня 2020 року о  14:40  у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет №209).

4. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

5. Надати відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 12 серпня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                      Г. Вронська

Судді                                                                                І. Кондратова 

                                                                                В. Студенець