ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/1094/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест»
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23   березня 2020 року (головуючий - Ярош А. І., судді - Принцевська Н. М., Діброва Г. І.) та ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 грудня 2019   року (головуючий - Демешин О. А., судді - Бездоля Д. О., Бездоля Ю. С.) у справі
за позовом Національного банку України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»,
про звернення стягнення на предмет іпотеки;
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест»
до Національного банку України, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»,
про визнання відсутніми у Національного банку України прав вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест» повернення усієї суми заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,
за участю Компанії «Ачілліа Менеджмент Лімітед»,
Історія справи
1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06 червня 2018 року відкрито провадження у справі №   916/1094/18 за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест» (далі - ТОВ «Укрінтерінвест», скаржник) про звернення стягнення на предмет іпотеки; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»; встановлено строк для подання відзиву на позов - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; призначено підготовче судове засідання.
2. 11 лютого 2020 року ухвалою господарського суду першої інстанції до спільного розгляду із первісним позовом у справі прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «Укрінтерінвест» до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», про визнання відсутніми у Національного банку України прав вимагати від ТОВ «Укрінтерінвест» повернення усієї суми заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.
3. 19 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
4. У зв`язку зі зміною складу колегії суддів відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 28 серпня 2019 року вирішено повторно провести  підготовче провадження у справі № 916/1094/18, призначивши його на 10 вересня 2019 року, однак засідання не відбулось через зупинення провадження пов`язане із направленням матеріалів справи до суду касаційної інстанції (ухвала від 09 вересня 2019 року).
5. Після повернення матеріалів справи № 916/1094/18 згідно з ухвалою від 25   листопада 2019   року поновлено провадження у цій справі та одночасно призначено розгляд справи на 17 грудня 2019 року.
6. 02 грудня 2019 року Компанія «Ачілліа Менеджмент Лімітед» звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 916/1094/18, до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест», третя особа - Національний банк України, про визнання відсутніми у Національного банку України права вимоги усієї суми за кредитним договором і права звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
7. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23   березня 2020 року, цю позовну заяву повернуто Компанії «Ачілліа Менеджмент Лімітед» з підстав її невідповідності вимогам, передбаченим статтями 49 і 180 Господарського процесуального кодексу України.
8. Зокрема, рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані тим, що відповідно до частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу, частиною 1 якої строком для подання зустрічного позову визначено строк для подання відзиву. Оскільки позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подано після спливу такого строку, відповідно до частини   6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України цей позов підлягає поверненню заявникові.
9. Підставою для повернення також стало зазначення відповідачем за цим позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», який є третьою особою у справі, а тому відповідно до частини 1 статті 49 цього Кодексу не може бути відповідачем у провадженні за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
10. Не погоджуючись із постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23   березня 2020 року та ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 грудня 2019   року, скаржник подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи скаржника, який подав касаційну скаргу (узагальнено)
11. Скаржник стверджує про порушення судами попередніх інстанцій статей 49 і 180 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті оскаржених судових рішень, що призвело до незаконного повернення Компанії «Ачілліа Менеджмент Лімітед» позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 916/1094/18.
Позиція Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
12. 02 грудня 2019 року Компанія «Ачілліа Менеджмент Лімітед» звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 916/1094/18, яку згідно з ухвалою від 05 грудня 2019 року було повернуто заявникові.
13. Ухвалюючи рішення про повернення цієї заяви, місцевий господарський суд виходив з того, що її подано після спливу передбаченого процесуальним законом строку, який, зважаючи на положення статей 49 і 180 Господарського процесуального кодексу України, збігається із встановленим судом строком для подання відзиву на позовну заяву у справі. Таку позицію підтримав і Південно-західний апеляційний господарський суд, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції.
14. Другою підставою для повернення Компанії «Ачілліа Менеджмент Лімітед» позовної заяви суди попередніх інстанцій вважають те, що вимоги заявлено, зокрема, до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», яке відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України не може бути відповідачем у провадженні за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, оскільки банк не є стороною у справі.
15. Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із зазначеними висновками, оскільки вони є передчасними та не ґрунтуються на процесуальному законі, а доводи касаційної скарги є обґрунтованими з огляду на таке.
Щодо строків подання позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі
16. За змістом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
17. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
18. Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
19. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України).
20. Згідно зі статтею 113 цього Кодексу строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,  - встановлюються судом.
21. За змістом статті 115 Господарського процесуального кодексу України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
22. У статті 116 цього Кодексу визначено початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
23. Отже нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.
24. Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справу врегульованого нормами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.
25. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 49 цього Кодексу треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.
26. Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. 
27. Разом з тим тлумачення змісту частини першої статті Господарського процесуального кодексу України свідчить, що необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 
1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 
2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 
3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).
28. Суд зазначає, що саме дотримання цих критеріїв необхідно оцінювати та з`ясовувати під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (аналогічний висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 вересня 2019 року у справі №   910/12463/18, від 27 вересня 2019 року у справі № 904/323/19, від 05 грудня 2019 року у справі № 911/3132/17).
29. Отже, за змістом статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або кількох сторін. При цьому позови таких осіб мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, про що безпосередньо свідчать положення частини 5 статті 49 та частини 4 статті 180 цього Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Таку позовну заяву необхідно подавати із додержанням загальних правил пред`явлення позову, і вона має відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
30. Тлумачення наведеної процесуальної норми дає підстави стверджувати, що положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України окремо унормовано строк вступу у справу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, яким згідно з частиною 1 цієї статті є строк «до закінчення підготовчого провадження» або «до початку першого судового засідання», якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та правила пред`явлення (подачі) таких позовів, передбачені у частині 5 цієї статті, з урахуванням якої такі позови повинні відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України. 
31. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 182 цього Кодексу у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не   були вирішені раніше.
32. Згідно з частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
33. Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 серпня 2019 року підготовче засідання у справі № 916/1094/18 було призначено на 10 вересня 2019 року, яке не відбулося через зупинення провадження, пов`язане із направленням матеріалів справи до суду касаційної інстанції (ухвала від 09 вересня 2019 року).
34. Після повернення матеріалів справи № 916/1094/18 ухвалою від 25 листопада 2019   року поновлено провадження у цій справі та одночасно призначено розгляд справи на 17 грудня 2019 року.
35. Із наведеного вбачається, що незважаючи на зазначення у резолютивній частині ухвали від 25 листопада 2019   року про призначення справи № 916/1094/18 до розгляду на 17 грудня 2019 року, ураховуючи відсутність ухвали, яка мала бути постановлена за результатами підготовчого засідання відповідно до частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання у цій справі закінчено не було.
36. У свою чергу, Компанія «Ачілліа Менеджмент Лімітед» звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у цій справі, 02 грудня 2019 року, тобто до закінчення підготовчого провадження.
37. Утім місцевий господарський суд наведеного не врахував і постановив ухвалу про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. 
38. Зосередившись на з`ясуванні строку для подання відзиву у цій справі, встановленого у статті 165 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, не   звернув уваги на те, що питання строків вступу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, урегульовано у частині 1 статті 49 цього Кодексу, натомість у частині 5 цієї статті унормовано правила пред`явлення (подачі) такого позову щодо його відповідності вимогам статей 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України. 
Щодо суб`єктного складу відповідачів за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі
39. Ще однією підставою для повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, стало зазначення як відповідача за цим позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», яке є третьою особою у справі, а тому відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України не може бути відповідачем у провадженні за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
40. Однак такі висновки судів попередніх інстанцій також є передчасними.
41. За змістом частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін.
42. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 16/3245/17, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до статті 49  Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що перебуває поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні положень наведеної статті. 
43. Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що відповідачами за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, поряд із Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є третьою особою у справі, визначено і Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест» - відповідача за основним позовом.
44. Саме лише пред`явлення третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, позову до третьої особи без самостійних вимог поряд із стороною у справі не може бути підставою для повернення такого позову без надання відповідної оцінки вимогам заявника, визначення того, чи вони охоплюються предметом спору, що вже виник між сторонами.
45. Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. 
46. Повернення позовної заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у зв`язку із помилковим тлумаченням змісту статті   49   Господарського процесуального кодексу України порушує гарантоване згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції право таких осіб на ефективний захист своїх прав і законних інтересів в суді, що гарантовано процесуальним законодавством.
47. З урахуванням викладеного висновок судів попередніх інстанцій щодо повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є необґрунтованим, передчасним і таким, що спростовується матеріалами справи. Отже суди неправильно інтерпретували положення статті   49   Господарського процесуального кодексу України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
48. Ураховуючи наведене, оскаржувану ухвалу відповідно до частини 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України необхідно скасувати як таку, що постановлена із порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції на стадію перевірки матеріалів і вирішення питання про відкриття провадження за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі. З огляду на викладене касаційну скаргу належить задовольнити.
Щодо судових витрат
49. Оскільки у цьому касаційному провадженні спір по суті не вирішується, а справу необхідно направити до місцевого господарського суду, відповідно до вимог статті   129 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору. Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтерінвест» задовольнити.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23   березня 2020 року та ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 грудня 2019   року у справі № 916/1094/18 скасувати.
3. Справу № 916/1094/18 направити до суду Господарського суду Одеської області на стадію перевірки матеріалів та вирішення питання про відкриття провадження за позовною заявою Компанії «Ачілліа Менеджмент Лімітед» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          І. С.Міщенко 

Судді                                                                                                            І. С. Берднік 

                                                                                                               В. Г. Суховий