ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 р. 	Справа № 440/3627/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. (ухвалене суддею Сич С.С.)  по справі № 440/3627/19 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з позовом, в якому просив: визнати протиправним перерахунок пенсії ОСОБА_1 , проведеного у 2018 році без урахування усіх видів складових грошового забезпечення військовослужбовця, право на які він набув до 01.01.2018 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести повторний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р., відповідно до вимог ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з усіх видів грошового забезпечення, право на які він набув до 01.01.2018 р., та які враховувались під час попередніх перерахунків розміру пенсії, у тому числі надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за особливості проходження служби та премії, та виходячи з розміру 70% грошового забезпечення, з врахуванням проведених виплат, а також виплатити суму недоплаченого пенсійного забезпечення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог, Законів України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність  висновків суду обставинам справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами,  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1  отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Пенсія позивачу призначена за вислугою років з 01.10.2017 р. в сумі 9225,76 грн.  (за вислугу 46 (календ. 33) років) в розмірі 70% грошового забезпечення (сума грошового забезпечення  для обчислення пенсії - 13179,66 грн., зокрема, враховано: посадовий оклад - 2150,00 грн., оклад за військове звання - 135,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 914,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у т.ч.: особи, які працюють в умовах режимних обмежень -15%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 30%, надбавка за особливо важливі завдання 100%, премія - 300%, -  9980,66 грн.), що підтверджується протоколом про призначення пенсії  №03-48/58 за пенсійною справою - 1606013487 (Державний департамент з питань виконання покарань) від 01.10.2017 р., копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 70).
Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції видано Коваленку В.І. довідку № 4038 від 28.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії (вх. ГУ ПФУ в Полтавській області № 5 від 03.04.2018 р.) (а.с. 84) про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмір посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 р., за посадою начальник Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" становить: посадовий оклад - 6480,00 грн., оклад за спеціальним званням полковник внутрішньої служби - 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 3980,00 грн., усього 11940,00 грн. 
На підставі виданої ОСОБА_1 довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції № 4038 від 28.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 р., виходячи з 70% грошового забезпечення в розмірі  11940,00 грн., зокрема: посадового окладу - 6480,00 грн., окладу за спеціальним званням полковник внутрішньої служби - 1480,00 грн., надбавки за вислугу років (50%) - 3980,00 грн.), що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 13.04.2018, копія якого наявна у матеріалах справи  (а.с. 85). При цьому, за результатами такого  перерахунку розмір пенсії позивача визначено в сумі 9225,76 грн.
Згідно із, виданою Державною установою "Полтавська установа виконання покарань № 23" ОСОБА_1 довідкою від 11.07.2019 р. № 15/14-5/54 (а.с. 26), в тім що, грошове забезпечення за посадою начальника Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" за червень 2019 рік складає: посадовий оклад – 6480 грн., оклад за спеціальним званням (полковник внутрішньої служби) - 1480 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 3980 грн., надбавка за особливості проходження служби (50%) - 5970 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 972 грн., премія (0%) - 0,00 грн., загальна сума – 18882,00 грн.
Листом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції від 09.08.2019 р. № 22/4.3-6439-Гв-19 (а.с. 44), повідомлено, що відповідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45, уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій на підставі списків, складених ГУ ПФУ. Списки для проведення перерахунку пенсій надійшли з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 05.03.2018 р. (№ 1828/03-23 від 01.03.2018 р.). Оскільки 28.03.2018 р. за номером 22-3707 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направлена довідка № 4038 від 28.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за формою, затвердженою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103), за нормами, які були чинні на момент проведення перерахунку пенсій, а інші списки з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не надходили, підстави для надання нової довідки відсутні.
Позивач не погодився з діями відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , проведеного у 2018 році без урахування усіх видів складових грошового забезпечення військовослужбовця, право на які він набув до 01.01.2018 р., у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 є правомірними, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області діяло у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії, а саме: Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 р. № 103, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.17.1992 р. № 393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45  (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р.).
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців, повноваження щодо визначення умов, порядку перерахунку пенсій та їх розмірів належать Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінет Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в подальшому постанова № 704) збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10 Постанови № 704 зазначена постанова набирає чинності з 01.03.2018 р.
Отже, з набранням чинності Постановою від 30.08.2017 р. № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 (в подальшому Порядок № 45).
Згідно із п. 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Крім того, на виконання повноважень, передбачених ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 р. (в подальшому постанова № 103).
Пунктом 1 Постанови № 103 встановлено, що перерахунок пенсії, призначеної згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), проводиться з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 р., відповідно до постанови № 704.
Тобто, постановами № 103 та № 45 встановлені однакові складові грошового забезпечення, які мають враховуватися при здійсненні перерахунку пенсії позивача, а саме: оклад за посадою, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення зі служби, а порядок проведення перерахунку пенсії не передбачав подання Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції довідки про додаткові види грошового забезпечення, крім передбачених Постановою № 103.
Судовим розглядом встановлено, що перерахунок позивачу пенсії з 01.01.2018 р. проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції № 4038 від 28.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення.
05.03.2019 р. набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45.
Проте, скасування в судовому порядку вказаних вище пунктів Постанови № 103 (після проведення в 2018 року перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 р.) не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії Головного управління Пенсійного фонду України відповідали вимогам чинного на час їх вчинення законодавства.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020 р. (справа № 240/6263/18).
У вищевказаній постанові  Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
За практикою ЄСПЛ дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (див. рішення у справі “Вілліс проти Сполученого Королівства”, заява № 36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі “Ван Раалте проти Нідерландів”) (пункти 48 - 49 рішення від 07 листопада 2013 року у справі “Пічкур проти України”, заява № 10441/06).
Аналогічний підхід у своїх рішеннях застосовує й Конституційний Суд України, вказуючи на те, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У противному разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (абзац сьомий пункту 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Таке поводження за змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону може полягати, в тому числі, в обмеженні у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі.
Як вбачається зі змісту п. 1 Постанови № 103 (у редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивачу), цим нормативно-правовим актом було прийнято рішення про перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським). При цьому такий перерахунок було проведено відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам, які станом на 28.02.2018 р. перебували на пенсійному обліку в органах ПФУ та отримували пенсію, призначену відповідно до цього Закону.
Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що на час виникнення спірних правовідносин чинним законодавством були по-різному визначені вимоги для первинного обчислення пенсії особам, які мають право на її отримання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та вимоги щодо перерахунку раніше призначених пенсій за цим Законом, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо первинного обчислення розміру пенсії та перерахунку раніше призначеної пенсії.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.
Доводи  апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  243, 308, 311, 316, 322, 325,  326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. по справі № 440/3627/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Я.В. П`янова    О.А. Спаскін