УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  10/452 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова   Є.   В. - головуючого, Мачульського   Г.   М.,   Кушніра І. В., 

розглянувши клопотання Першого заступника прокурора міста Києва про повернення судового збору у справі 

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста Києва 26.02.2020 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від   06.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від   09.10.2019.
Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2020 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Першого заступника прокурора міста Києва на вищезазначені судові рішення у даній справі, у якості підстави для касаційного оскарження скаржник послався на пункт 1 частину 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2020 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Першого заступника прокурора міста Києва на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 10/452 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

21.07.2020 Перший заступник прокурора міста Києва звернувся до Верховного Суду з клопотанням про повернення судового збору у розмірі 3 764,00 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 205 від 25.02.2020 при поданні касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у справі № 10/452.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020 клопотання передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є. В.-головуючий, Мачульський   Г.   М., Кушнір   І. В.

Розглянувши зазначене клопотання, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. 

Отже, наведеною нормою Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що наведена скаржником у цій справі підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 стаття 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України закрив касаційне провадження за касаційною скаргою у справі № 10/452.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 231 ГПК України.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.

Зазначене підтверджує різне значення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає можливість повернення судового збору саме у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання Першого заступника прокурора міста Києва про повернення судового збору.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 29.05.2019 у справі № 820/4918/16 (провадження №11-42апп19).

З огляду на викладене, Суд відмовляє Першого заступника прокурора міста Києва у задоволенні клопотання про повернення судового збору.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 123, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд, 

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Першого заступника прокурора міста Києва про повернення судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від   06.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від   09.10.2019 у справі № 10/452.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        Є. Краснов

Суддя                                                                                                        Г. Мачульський

Суддя                                                                                                        І. Кушнір