КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 361/7116/19                                  Головуючий у 1 інстанції: Радзівіл А.Г.
Провадження № 22-ц/824/9323/2020                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 вересня 2020 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В..,
секретар                                        Майданець К.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сервіс Плюс» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сервіс Плюс» про стягнення грошових коштів,-
 
в с т а н о в и в:
 
01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сервіс Плюс» (далі - ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс») про стягнення грошових коштів. Зазначав, що з 03 вересня 2018 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» і 04 липня 2019 року був звільнений за власним бажанням, згідно наказу № 7-к вiд 04 липня 2019 року. В  порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України в день його звільнення відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належної компенсації за невикористану відпустку. ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 5479 грн. компенсації за невикористану відпустку, а також середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги у зв`язку з добровільною виплатою ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» 20 листопада 2019 року компенсації за невикористану відпустку. ПРосив стягнути середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05 липня 2019 року по 20 липня 2019 року в розмірі 41 036,16 грн.  Стягнуто з ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. 
В апеляційній скарзі  ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.  Зазначає, що позивач обіймав посаду директора ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс»,  був наділений повноваженнями на розпорядження грошовими коштами товариства і мав самостійно здійснити повний розрахунок та виплатити всі суми, які йому належали при звільнені. ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» на момент звільнення позивача не було відомо про факт нездійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 , а тому відсутня  вина Товариства у порушені прав позивача.   
В судове засідання  представник ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.
Позивач ОСОБА_1 та його представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу № 1-к від 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 приступив до виконання посадових обов`язків директора ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс» з 03 вересня 2018 року з посадовим окладом згідно штатного розкладу. (а.с. 11).
04 липня 2019 року  ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням з посади директора ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс» з 04 липня 2019 року відповідно до ст. 38 КЗпП України згідно наказу за № 7-к(а.с. 12).
 Згідно довідки ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс» від 13 листопада 2019 року за період з 03 вересня 2018 року по 04 липня 2019 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено заробітну плату в розмірі 80 621,49 грн., компенсацію невикористаної відпустки при звільненні у розмірі 5 479,00 грн. не виплачено (а.с. 27).
  20 листопада 2019 року ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс»перерахувалоОСОБА_1 на картковий рахунок компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 5479,00 грн. (а.с. 53).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Комфорт  Сервіс Плюс» середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 05 липня 2019 року по 20 листопада 2019 року в розмірі 41 036,16 грн.
Колегія суддів погоджується з рішенням  суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Судом встановлено, що в день звільнення  ОСОБА_1 не була виплачена компенсація за невикористану відпустку в сумі 5479,00грн. Повний розрахунок з позивачем ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс»  провело лише 20 листопада 2019 року. Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України. 
Колегія суддів відхиляє посилання представника ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс» на відсутність вини у невиплаті ОСОБА_1 в день звільнення компенсації невикористаної відпустки, оскільки її не виплатив сам собі ОСОБА_1 . У відзиві на позов ОСОБА_1 ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс»  посилалося на те, що отримувало заяву-вимогу ОСОБА_1 про розрахунок від 07 серпня 2019 року, а тому Товариства не знало  про порушене право позивача на повний розрахунок при звільненні. Такі доводи ТОВ «Комфорт Сервіс Плюс» не спростовують наявність вини у не проведенні повного розрахунку з позивачем в день звільнення, оскільки Закон не передбачає направлення працівником вимоги про проведення розрахунку, а покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок провести повний розрахунок з працівником. Загальний термін затримки відповідачем розрахунку з ОСОБА_1 складає 96 робочих днів. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі не наведено доводів щодо розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сервіс Плюс» залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 03  вересня 2020 року. 
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.