УХВАЛА
 
27 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 335/3248/19
провадження № 61-2522св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,    
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Федоровим Максимом Дмитровичем, на рішення Орджонікідзевського  районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року у складі судді                 Геєць Ю. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року         у складі колегії суддів: Кримської О. М., Дашковської А. В., Кочеткової І. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Проторія» (далі - ТОВ «Проторія»), Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані» (далі - ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані») про захист прав споживача, відшкодування збитків та моральної шкоди.
 
В обґрунтування позову посилався на те, що 27 вересня 2017 року придбав 
у  магазині «Самсунг», який належить ТОВ «Проторія» і входить до переліку брендових магазинів Самсунг, мобільний телефон Samsung Galaxy J7 2017, модель SM-J730FZKNSEK (SM-J730FM/DS).
 
За гарантійними умовами, сукупна тривалість гарантії на придбаний телефон становила 2 роки з дня придбання телефону в брендовому магазині.
 
Під час експлуатації телефону ним виявлено ряд суттєвих недоліків в роботі цього телефону й звернувся до магазину з відповідною претензією, у відповідь на яку ТОВ «Проторія», так і ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» повідомили 
про необхідність звернення до авторизованого сервісного центру з метою гарантійного обслуговування. 
 
16 листопада 2017 року позивач звернувся до авторизованого сервісного центру і за результатами технічного огляду та діагностики сервісним центром було оновлено програмне забезпечення телефону після чого, нібито, дефекти були усунуті.
 
Проте 09 січня 2018 року позивач змушений був знову звернутись до іншого авторизованого сервісного центру, в якому було замінено програмне забезпечення телефону і, нібито, знову дефекти були усунуті.
 
Після отримання телефону виявилося, що всі недоліки залишилися, і позивач 
12 січня 2018 року повторно звернувся до того ж сервісного центру, в якому заявлених позивачем недоліків телефону не підтвердили.
 
Після неодноразових звернень на телефони гарячої лінії ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» позивачу було рекомендовано повторно звернутися до магазину-продавця за обміном товару, але магазин відмовив у заміні товару, мотивуючи відсутністю обмінного фонду.
 
ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» протягом тривалого часу, 
до 31 грудня 2018 року, не реагувало на його чисельні скарги і лише 01 лютого 2019 року ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» повідомило, що позивачу необхідно звернутись безпосередньо до виробника, а листом від 27 лютого 
2019 року позивачу було повідомлено, що ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» жодних порушень в своїх діях не вбачає.
 
Відповідно до висновку ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз» УКРТЕСТ» від 13 березня 2019 року № 012/12.03.2019, телефон містить ряд недоліків виробничого характеру.
 
Посилаючись на зазначене, відповідно до вимог статті 8 Закону України 
«Про захист прав споживачів» позивач просив розірвати договір купівлі-продажу телефону та стягнути з продавця товару - ТОВ «Проторія», сплачені за товар 
8 999,00 грн.
 
Крім того позивач відповідно до вимог статті 22 ЦК України просив стягнути 
із ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» понесені ним реальні збитки в сумі 860,20 грн, які складаються з вартості понесених позивачем витрат на проведення експертизи і вартості рекомендованих листів з повідомленням на адресу відповідачів, а також стягнути з ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Під час підготовчого провадження в суді першої інстанції представником позивача подана заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Проторія» щодо розірвання договору купівлі-продажу 
та стягнення коштів з тих підстав, що після подачі позовної заяви ТОВ «Проторія» у добровільному порядку задовольнила вимогу позивача про розірвання договору купівлі-продажу і повернення вартості телефону.
 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 
2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ТОВ «Проторія» щодо розірвання договору купівлі-продажу 
та стягнення коштів.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року в задоволенні позову до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» відмовлено.
 
Суд першої інстанції, виходячи із заявлених позовних вимог та встановлених 
у справі обставин, дійшов висновку про недоведеність факту обмеження доступу позивача до служби технічної підтримки користувачів, блокування телефонних номерів позивача з боку ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» або інших протиправних дій та завдання збитків і моральної шкоди у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав, 
що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене 
з дотриманням норм матеріального і процесуального права й не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 01 лютого 2020 року, 
ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм матеріального 
та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати 
й ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову в частині стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, а також стягнути із ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.
 
В обґрунтування касаційної скарги вказує, що судами попередніх інстанцій 
не надано правової оцінки зібраним у справі доказам щодо завдання йому з боку ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» реальних збитків у розумінні статті 22 ЦК України, які складаються із витрат, понесених для відновлення порушеного права.
 
ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суди не врахували докази, які свідчать про те, що саме неправомірними діями ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», як офіційного представника виробника товару 
на території України, які виявились у не розгляді його звернень та скарг, а також у блокуванні його номеру телефону для дзвінків на «гарячу лінію» служби підтримки, неодноразовими відмовами у заміні товару неналежної якості, невиконанням гарантійних зобов`язань йому завдано моральної шкоди 
та збитків.
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу 
до касаційного суду не направили.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 335/3248/19.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, 
які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги Верховний Суд здійснює 
за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно із частиною другою статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права                чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Федоровим М. Д., на рішення Орджонікідзевського  районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року 
та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» про захист прав споживача підлягає закриттю з огляду на наступне.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній  
на дату подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно 
до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом спору у даній справі є відшкодування збитків у сумі 860,20 грн                  та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, 
які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.  
 
При цьому Верховним Судом перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та зазначених обставин                   не  встановлено.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, 
а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 
1997 року).
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, 
що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Федоровим М. Д., на рішення Орджонікідзевського  районного суду 
м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» про захист прав споживача підлягає закриттю, оскільки зазначені судові рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані» про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Федоровим Максимом Дмитровичем, 
на рішення Орджонікідзевського  районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року закрити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
В. М. Коротун
 
М. Є. Червинська