Постанова 
Іменем України
07 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 661/1911/17-ц
провадження № 61-1660св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач - ОСОБА_4 , 
третя особа - «ОСББ «НК Першотравнева 30»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року у складі судді Бойко М. Є. та постанову Херсонського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року в складі колегії суддів: Бугрика В. В., Базіль Л. В., Чорної Т. Г., 
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування спільною частковою сумісною власністю.
 
Позов обґрунтовано тим, що вони є співвласниками секції НОМЕР_12 у гуртожитку по АДРЕСА_1 , але не можуть дійти згоди щодо користування двома кухнями у ній, зокрема, конфліктні ситуації з цього приводу у всіх мешканців секції виникають з відповідачем, яка займає на кухні місце площею більшою, ніж належні їй пропорційно до частки у праві власності 2,7 кв. м. Ураховуючи зазначене, позивачі просили встановити такий порядок користування спільною частковою сумісною власністю у секції НОМЕР_12 в гуртожитку по АДРЕСА_1: кімнати НОМЕР_9 , НОМЕР_1 - 5,85 кв. м, кімнати НОМЕР_10,НОМЕР_11- 5,85 кв. м на кухні площею 11,7 кв. м; кімната НОМЕР_6 - 2,84 кв. м, кімната НОМЕР_3,НОМЕР_4 -                     5,76 кв. м на кухні, площею 8,6 кв. м.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду                         від 13 грудня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову виходив із того, що визначення порядку користування допоміжними приміщеннями, у тому числі кухнями, пропорційно до ідеальних часток співвласників житлового приміщення законом не передбачено, такі допоміжні приміщення перебувають у спільній сумісній власності власників кімнат гуртожитку, тобто порядок користування ними повинен встановлюватись виключно за узгодженням та домовленістю між ними. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У січні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. 
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкового прийняття рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Відзив на касаційну скаргу не подано. 
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Встановлено, що сторони є співвласниками кімнат у секції НОМЕР_12 в гуртожитку по АДРЕСА_1 . 
 
Так, відповідно до договору дарування від 09 вересня 2016 року НВА № 130756, зареєстрованого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І. І. за № 1114 ОСОБА_1 є власницею кімнат НОМЕР_9 , НОМЕР_1 , що складають 29/100 частини секції НОМЕР_12 гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Також 29/100 частини у цій секції (кімнати НОМЕР_10, НОМЕР_11), згідно зі свідоцтвом про право власності від 25 червня 2010 року НОМЕР_2 , у рівних частках, на праві власності належать ОСОБА_2 та її чоловікові - ОСОБА_6 ,                     28/100 частини (кімнати НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), згідно зі свідоцтвом про право власності від 21 червня 2010 року НОМЕР_5 , належать ОСОБА_3 та члену її сім`ї - ОСОБА_7 . Відповідачу ОСОБА_4 та членам її сім`ї - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у зазначеній секції на праві власності належить кімната НОМЕР_6 , що складає 14/100 частини.
 
Таким чином, усі кімнати (НОМЕР_9-НОМЕР_4 ) у блок - секції НОМЕР_12 приватизовані мешканцями гуртожитку, тобто, її допоміжні приміщення перебувають у спільній неподільній приватній власності.
 
Відповідно до технічного паспорту секції НОМЕР_12 плану, та експлікації внутрішніх площ гуртожитку по АДРЕСА_1 , на сім кімнат - НОМЕР_9- НОМЕР_4 є дві кухні: № 9, площею 11,7 кв. м. та № 10 , площею 8,7 кв. м.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
 
Відповідно до положень статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
 
Встановлення порядку користування приміщеннями квартири між співвласниками відповідно до змісту статей 319, 358 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному із співвласників.
 
У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 369 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної сумісної власності.
 
Відповідно до частини першої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
 
Дотримання прав на користування загальними приміщеннями побутового приміщення в гуртожитку закладено і в Законі України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» від 04 вересня 2008 року.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1-1 якого допоміжні приміщення - це приміщення у гуртожитку, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку як житлового комплексу та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення);
 
Відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
 
Співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов`язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями.
 
Відповідно до пункту 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).
 
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, враховуючи вищевикладені вимоги закону та встановлені обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визначення порядку користування допоміжними приміщеннями, у тому числі кухнями, пропорційно до ідеальних часток співвласників житлового приміщення законом не передбачено, такі допоміжні приміщення перебувають у спільній сумісній власності власників кімнат гуртожитку, тобто порядок користування ними повинен встановлюватись виключно за узгодженням та домовленістю між ними. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 вересня                                 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             В. М. Коротун 
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська