Справа № 991/5100/20
Провадження1-кс/991/5254/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року                                                         м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді          ОСОБА_1 
з участю: 
секретаря судового засідання          ОСОБА_2 
заявника          ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в режимі відеоконференції з Овідіопольським районним судом Одеської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 03.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду із зазначеною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 03.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги скарги мотивує тим, що 03.06.2020 він надіслав до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 368 КК України. Заяву за належністю направлено до НАБУ, про що його повідомлено листом № 16/1/1-5211вих-20. Зазначена заява зареєстрована у НАБУ за Вх. № С-9860 від 16.06.2020.
Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 детективом НАБУ внесені не були. У зв`язку з цим, просить слідчого суддю зобов`язати детектива НАБУ відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 03.06.2020, розпочати досудове розслідування та повідомити заявника шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, зазначених у скарзі, просив про її задоволення. Пояснив, що 03.06.2019 він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка повинна бути внесена в ЄРДР без будь-якого дослідження її змісту, оскільки так передбачено статтею ст. 214 КПК України. Також, суд, який розглядає скаргу на невнесення відомостей в ЄРДР, не має повноважень досліджувати обставини справи.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення, в яких зазначив, що в повідомленні ОСОБА_3 від 03.06.2020 щодо можливих протиправних дій судді Овідіопольського районного суду Одеської області не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. ОСОБА_3 намагається оскаржити судові рішення та відповідні дії судді, вчинені при здійсненні правосуддя, поза передбаченим процесуальним законом порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді. Також у повідомленні ОСОБА_3 від 03.06.2020 не було зазначено і про обставини, що вказували б на вчинення суддею дій з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України. Окрім цього, у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває справа № 991/4668/20 за аналогічною заявою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ. З огляду на викладене, представник НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги повністю та розглядати скаргу без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов до такого висновку. 
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. До підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно з частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Подана скарга належить до підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки у повідомленні від 03.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення повідомляється про вчинення можливих корупційних злочинів, вчинених суддею Овідіопольського районного суду Одеської області, що передбачені ст. 364, 368 КК України. Склад цих злочинів належить до переліку корупційних злочинів, визначених у статті 33-1 КПК України, і щодо них наявна одна з обов`язкових умов, яка вказана в пункті 1 частини п`ятої статті 216 КПК України, –злочин вчинено суддею місцевого суду.
Слідчим суддею встановлено, що заявник  ОСОБА_3  надіслав до Офісу Генерального прокурора повідомлення від 03.06.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, яке листом № 16/1/1-52511ВИХ від 11.06.2020 за підписом начальника першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 було скеровано за належністю до Національного антикорупційного бюро України. У повідомленні від 03.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення заявник ОСОБА_3  наводить факти про можливі протиправні дії судді Овідіопольського районного суду Одеської області, які, на його думку, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч.1 ст. 368 КК України, що виразились в тому, що суддя Овідіопольського районного суду Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, сприяв рейдерському захопленню (незаконному позбавленню права власності) його земельної ділянки, а саме – через накладення арешту на його земельну ділянку. Зловживання службовим становищем судді Овідіопольського районного суду Одеської області під час розгляду справи № 509/2573/18 полягало в тому, що суддя працює на посаді судді з 2010 року і має достатній досвід з розгляду цивільних справ, був обізнаний про неможливість накладення арешту на майно третьої особи і свідомо сприяв рейдерам з метою позбавити його права власності. Крім того, суддя Овідіопольського районного суду Одеської області виніс ще одну ухвалу, якою заборонив  ОСОБА_3  вчиняти на земельній ділянці будь-які дії, чим позбавив його Конституційного права – користуватися земельною ділянкою, всі ці дії відбувались із грубим зловживанням службовим становищем і всупереч вимогам законодавства, за неправомірну вигоду, яку він отримав перед ухваленням рішення. 
Встановлено, що у повідомленні ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та поданій ним скарзі не зазначено обставин, що б вказували на вчинення суддею Овідіопольського районного суду Одеської області дій щодо зловживання владою або своїм службовим становищем з метою прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та спричинило тяжкі наслідки, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 368 КК України.
Також не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що передбачена пунктом 3 примітки до статті 364 КК України, що могла бути завдана заявнику ОСОБА_3 неправомірними діями судді Овідіопольського районного суду Одеської області.
Що стосується суб`єкта кримінального правопорушення – судді Овідіопольського районного суду Одеської області, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину – це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними – суб`єкт і суб`єктивна сторона. 
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Зі змісту ст. 214 КПК України вбачається, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий (детектив), прокурор.
Повідомлення ОСОБА_3 від 03.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями судді Овідіопольського районного суду Одеської області у конкретній судовій справі та не є повідомленням про злочини, підслідні НАБУ, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням суддею судочинства і не містить конкретних даних про вчинення вказаним суддею корупційних кримінальних правопорушень, тому відомості за ст. 364, 368 КК України щодо вищевказаної особи не підлягають внесенню до ЄРДР.
Отже, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд заявником, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань документи, з урахуванням наведеного вище, дійшла висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Слід зазначити, що скаргу з аналогічними вимогами ОСОБА_3 вже подавав до Вищого антикорупційного суду по тому же факту і ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.06.2020 (справа №991/4668/20, провадження № 1-кс/991/4816/20) в задоволені скарги було відмовлено.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В : 

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 03.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1