ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1357/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Поліщук Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді:                                        Черпіцької Л.Т.
суддів:                                                                                  Епель О.В., Чаку Є.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області, Деснянського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
                    
ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області, Деснянського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області, в якому просила: 
зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області вести облік неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за прізвищем, іменем, по-батькові та роком народження, без використання засобів ЄДДР, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ; 
визнати протиправною відмову Деснянського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ; 
зобов`язати Деснянського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області оформити та видати ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу внаслідок невиконання вимог ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції та відкрити провадження у даній справі, оскільки вважає, що ухвала була постановлена з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає про неврахування судом  частини 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI, якою, в тому числі, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати членів малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 та частини 1 статті 311 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Фактичною підставою, що зумовила постановлення оскаржуваного судового рішення став висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 , яка звернулась в інтересах неповнолітньої дитини.
Відмовляючи у задоволенні клопотань про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» чітко розмежовує поняття «заява» та «позовна заява», а в пункті 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не зазначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Закон не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах щодо отримання паспорта громадянина України, до категорії громадян, які безумовно звільняються від сплати судового збору.
Окрім того, представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю).
За приписами частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною 1 ст. 133 КАС України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно частини 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Багатодітна сім`я, в силу вимог Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 N 2402-III, сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. До складу багатодітної сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 2004 року народження, ОСОБА_3 2009 року народження та ОСОБА_4 2013 року народження, а також одружена з ОСОБА_5 (а.с.21-24).
Про наявність вказаних обставин ОСОБА_1 повідомляла суд першої інстанції у відповідь на ухвалу про залишення її позовної заяви без руху.
Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачці можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, що, в свою чергу, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості погодитись із таким застосуванням норм процесуального права.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2020 року у справі №320/3082/19.
Згідно частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За наведених обставин, колегія суддів приходить висновку про наявність законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду, а також про відсутність правових підстав для вказівки суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2020 року.	
Головуючий суддя:	Л.Т. Черпіцька 	
Судді:	О.В. Епель	
 	 Є.В. Чаку