П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 814/2148/16	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року (суддя Біоносенко В.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 21 грудня 2016 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Миколаївський ОВК), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, у задоволенні цього адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 травня 2020 року скасовано ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись із Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити адміністративний позов.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до чинного законодавства він має право на отримання одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності та саме відповідачі зобов`язані надати висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги та її виплати в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за встановлення йому інвалідності ІІ групи.

Відповідачі відзиви на апеляційну скаргу не надавали.

У судове засідання, призначене на 08 липня 2020 року, позивач не з`явився та надіслав до суду лист, у якому зазначив, що знаходиться на стаціонарному лікуванні та просить перенести розгляд справи на серпень 2020 року, при цьому, будь-яких документів на підтвердження даних обставин додано не було (а.с. 194-195).
Апеляційним судом перенесено розгляд справи на 28 серпня 2020 року та листом від 09.07.2020 року попереджено позивача про те, що згідно норм чинного законодавства перебування на лікуванні повинно бути підтверджено відповідними медичними документами, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС Україна неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Вказаний лист був направлений позивачу засобами поштової кореспонденції та електронної пошти разом із копіями ухвали про прийняття справи до провадження та апеляційної скарги, інформацією про права та обов`язки, повісткою про виклик до суду та копіями процесуальних ухвал по справі №814/2148/19 (а.с. 206).
Відповідно до наявних у матеріалах справи підтверджень, вказані матеріали були отримані та прочитані позивачем засобами електронної пошти (а.с. 206-212). Отже, позивач належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи.

Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Від третьої особи ГУ ДСНС України у Миколаївській області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача Міністерства оборони України Єрмаков А.В. з`явився, але у зв`язку з неявкою у судове засідання інших учасників справи не заперечував проти розгляду справи без його участі, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, про що подав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС Україна неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справа розглянута апеляційним судом за їх відсутністю.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 25 травня 1987 року по 06 червня 1989 року проходив строкову службу у прикордонних військах КДБ СРСР, з них з 24 вересня 1987 року по 15 лютого 1989 року на території Демократичної Республіки Афганістан.
В подальшому позивач проходив службу в органах цивільного захисту (МНС/ДСНС) та має військове звання полковник служби цивільного захисту.
22 квітня 2014 року ОСОБА_1 звільнився зі служби в Державної служби України з надзвичайних ситуацій з виходом у відставку Збройних Сил України.
При цьому, позивачу, як заступнику начальника управління - начальнику відділу пожежної безпеки управління запобігання надзвичайним ситуаціям ГУ ДСНС України у Миколаївській області, звільненому зі служби у відставку ЗСУ з 22 квітня 2014 року (наказом ГУ ДСНС України у Миколаївської області від 22 квітня 2014 року №134 за п. 176 пп.3 (за станом здоров`я), було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 48 місячного грошового забезпечення у сумі 72828 грн. Вказана виплата була перерахована на поточний рахунок позивача у ТОБО Приватбанк.
17 листопада 2014 року рішенням Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України позивачу встановлено ряд захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби (а.с. 7).
29 січня 2015 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з участю у бойових діях (а.с 12).
В 2015 році позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отримання третьої групи інвалідності.
23 грудня 2015 року Миколаївським ОВК відмовлено у оформленні документів для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності з тих підстав, що військову службу він проходив у прикордонних військах, а тому з цього приводу повинен звертатися до Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с. 19-20).
09 грудня 2015 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної з участю у бойових діях (а.с. 13-14).
В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням другої групи інвалідності.
05 лютого 2016 року Адміністрація Державної прикордонної служби України відмовила йому у оформлення одноразової грошової допомоги, оскільки позивача було звільнено з військової служби у відставку з органу цивільного захисту, саме Державна служба з надзвичайних ситуацій (ДСНС) і повинна здійснювати з ним розрахунок (а.с. 21-22).
У вересні 2016 року позивач звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності.
29 вересня 2016 року ГУ ДСНС у Миколаївській області відмовлено позивачу у оформленні одноразової грошової допомоги, оскільки вона йому була виплачена при звільненні в квітні 2014 року (а.с. 49).

Не погоджуючись з вищевказаною бездіяльністю Миколаївського ОВК позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не наділені повноваженнями здійснювати виплату одноразової грошової допомоги особам, звільненим з військової служби іншими органами державної влади.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які, згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:
встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктом 9 статті 16-3 Закону № 2011 визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Таким порядком є Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25 грудня 2013 року (далі - Порядок № 975), пунктом 12 якого, зокрема, передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві – резервістами.
Позивач відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України від 22.10.1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі – Закон №3551-ХІІ), є особою з інвалідністю внаслідок участі у бойових діях.
Частиною сьомою статті 13 Закону №3551-ХІІ встановлено, що особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги за встановлення другої групи інвалідності.
Проте, згідно з пунктом 17 Порядку №975, особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у відставку Збройних Сил України наказом ГУ ДСНС України в Миколаївській області та розрахунок під час звільнення здійснював цей орган (а.с. 49).
Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ, п. 17 Порядку №975 саме на ГУ ДСНС України в Миколаївській області покладено обов`язок вирішення питання про виплату йому одноразової грошової допомоги.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачі не наділені повноваженнями здійснювати виплату одноразової грошової допомоги позивачу, як особі, звільненій з військової служби іншим органом державної влади, є вірним.
Також, апеляційний суд вважає необхідним додати, що згідно пп. б п. 1 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до ч. 4 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Частиною 7 вказаної статті встановлено, що особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. №908 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.
Так, відповідно до пункту 2 вказаного порядку грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання службових обов`язків у розмірі: 60-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Згідно п. 7 вказаного порядку встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги: можуть звернутися до підрозділу для її виплати протягом трьох років з дня загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності; за наявності підстав для здійснення також інших передбачених законами виплат у зв`язку із загибеллю (смертю), травмою або пораненням, захворюванням чи інвалідністю осіб  рядового  або начальницького складу мають право лише на одну з таких виплат за їх вибором.
Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності допущеної Миколаївським обласним військовим комісаріатом бездіяльності, внаслідок ненадання до Міністерства оборони України висновку про можливість виплати позивачу одноразової грошової допомоги по інвалідності, виплата якої передбачена ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
При цьому, вищевказаними положеннями ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що у разі якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Вказане положення також дублюється Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, відповідно до якого, за наявності підстав для здійснення також інших передбачених законами виплат, у зв`язку із загибеллю (смертю), травмою або пораненням, захворюванням чи інвалідністю особи рядового або начальницького складу мають право лише на одну з таких виплат за їх вибором.
В даному випадку колегія суддів вважає, що у позивача наявне право на отримання відповідної допомоги при настанні інвалідності на підставі одного із вказаних нормативних актів за його вибором.
Так, як вже зазначалося вище, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що позивачем отримано одноразову грошову допомогу від ГУ ДСНС у Миколаївській області після встановлення йому ІІІ групи інвалідності відповідно до порядку, затвердженого постановою КМУ №908 від 11 липня 2007 року.
В свою чергу, позивачу 09 грудня 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок погіршення стану здоров`я.
В даному випадку колегія суддів вважає, що позивачем фактично здійснено вибір нормативного акта, відповідно до якого йому необхідно виплачувати одноразову грошову допомогу при настанні інвалідності під час отримання відповідної допомоги від ДСНС.
При цьому, зміна групи інвалідності особи не є підставою для зміни раніше вибраного нею порядку отримання такої допомоги, внаслідок чого позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Крім того, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року було витребувано у ГУ ДСНС України у Миколаївській області перелік доказів на підтвердження отримання позивачем одноразової грошової допомоги у розмірі 48-місячного грошового забезпечення у сумі 72828 грн. після встановлення 3 групи інвалідності.
На виконання зазначеної ухвали 22.07.2020 року ГУ ДСНС України у Миколаївській області надало до суду пояснення та копії документів на підтвердження вказаного питання.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що відповідно до наказу №134 від 22.04.2014 року (по особовому складу) позивача було звільнено у відставку за станом здоров`я та йому виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з 25 травня 1987 року по 02 червня 1989 року та з 03 січня 1990 року по 22 квітня 2014 року (а.с. 222-223).
В подальшому, 28.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДСНС України у Миколаївській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги після встановлення 3 групи інвалідності (а.с. 224).
Наказом ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 12.11.2015 року №349 (по особовому складу) наказано виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 48-місячного грошового забезпечення у сумі 72828 грн. після встановлення 3 групи інвалідності (а.с. 225-226). Факт виплати вказаних коштів та отримання їх позивачем підтверджуються наявними у матеріалах справи відомістю про зачислення коштів та платіжним дорученням (а.с. 227-228).
Таким чином факт отримання позивачем одноразової грошової допомоги від ГУ ДСНС України у Миколаївській області після встановлення 3 групи інвалідності повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно з`ясував усі обставини справи, оскаржуване рішення ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 313, 315, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                О.О.Димерлій

Суддя                                                                                О.В.Єщенко

Повне судове рішення складено 28 липня 2020 року