Постанова
Іменем України       
 
08 липня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 199/6242/16-ц
провадження № 61-2018св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М., 
суддів: Литвиненко І. В., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., 
 
учасники справи: 
позивач - Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року в складі судді Скрипник О. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Варенко О. П., Городничої В. С.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2016 року Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року  відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду 20 жовтня 2016 року.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року заяву представника Дніпровської міської ради про повернення позовної заяви - задоволено.
Повернуто Дніпровській місцевій прокуратурі № 1 позовну заяву Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності, на підставі частини четвертої статті 185 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 не обґрунтувала, в чому полягає порушення прав та інтересів Дніпровської міської ради, інших осіб у даній справі та не зазначила підстави для представництва інтересів Дніпровської міської ради в суді.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що місцевим судом при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, підстави для скасування ухвали місцевого суду відсутні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У січні 2020 року прокуратура Дніпропетровської області подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасуватиухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду; стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури судові витрати за подання апеляційної та касаційної скарги; розгляд справи здійснювати за участю представника Генеральної прокуратури України. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У квітні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Розгляд заяв та клопотань
Касаційна скарга мотивована тим, що прокурор звернувся до суду з позовом в межах наданих йому законом повноважень в інтересах міської ради, оскільки порушені безпосередньо інтереси територіальної громади міста Дніпро; повернення судом позову прокурора після відкриття провадження у справі без належного обґрунтування є грубим порушення норм процесуального права.
У травні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін. 
У касаційній скарзі прокуратурою Дніпропетровської області викладено клопотання про розгляд справи за участю представника Генеральної прокуратури України, яке не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному перегляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо ЦПК України не передбачено повідомлення учасників справи.
Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, підстав для розгляду справи за участю представника Генеральної прокуратури України немає.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що 01 серпня 2016 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності.
Предметом даного спору є квартира АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_3 . Інших спадкоємців судом не встановлено.
Спадщина після померлої ОСОБА_2 не визнана відумерлою та квартира АДРЕСА_1 не належить до комунальної власності м. Дніпро.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою та третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Крім того, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Із справи відомо, що 01 вересня 2016 року Дніпропетровська місцева прокуратура № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року  відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду 20 жовтня 2016 року.
28 листопада 2018 року представник Дніпровської міської ради подав до суду заяву про повернення позовної заяви Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року заяву представника Дніпровської міської ради - задоволено.Повернуто Дніпровській місцевій прокуратурі № 1 позовну заяву Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права комунальної власності, на підставі частини четвертої статті 185 ЦПК України.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
 
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
 
За таких обставин, місцевий суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, повертаючи Дніпровській місцевій прокуратурі № 1 позовну заяву помилково застосував у даному випадку частину четверту статті 185 ЦПК України. 
 
Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду винесені без додержання норм процесуального права.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржені рішення скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.
Колегія суддів вважає, що під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно перевірити повноваження прокурора відповідно до статті 56 ЦПК України. 
Щодо судового збору
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий    	                                       В. М. Сімоненко  	
Судді:	                                       І. В. Литвиненко 	
 	                      С. Ю. Мартєв                         	
 	Є. В. Петров	
 	С. П. Штелик