П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/8992/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернова Г. В.  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
02 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Граб Л.С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
представників позивача: Слодковської Ю.С., Чулова С.Ф.,
представника відповідача: Гецко Н.М.,  

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рахункової палати України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року  (місце ухвалення рішення - м. Житомир, повний текст складено - 21 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом державної організації "Комбінат "Рекорд" до Рахункової палати України про визнання протиправними та скасування пунктів звіту та рішення, 
В С Т А Н О В И В :
у червні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Рахункової палати України, у якій просив визнати протиправними та скасувати 4 пункт розділу 3, підпункт 10.2 пункту 10 розділу "Висновки" Звіту та підпункт 10.2 пункту 10 рішення Рахункової палати України в частині щодо допущення державною організацією "Комбінат "Рекорд" використання у 2017 році та 1 півріччі 2018 року з недотриманням вимог законодавства власних надходжень в обсязі 383,2 тис.грн на заходи, не спрямовані на організацію додаткової (господарської) діяльності, як це передбачено Бюджетним кодексом України (абзац 15 та 17 частини 4 статті 13).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано підпункт 10.2 пункту 10 рішення Рахункової палати України від 26 лютого 2019 року № 4-4 щодо допущення державною організацією "Комбінат "Рекорд" використання у 2017 році та 1 півріччі 2018 року з недотриманням вимог законодавства власних надходжень в обсязі 383,2 тис.грн на заходи, не спрямовані на організацію додаткової (господарської) діяльності, як це передбачено Бюджетним кодексом України (абзац 15 та 17 частини 4 статті 13).
Визнано протиправним та скасовано пункт 5.4 резолютивної частини рішення Рахункової палати України від 26 лютого 2019 року № 4-4 в частині обов`язку державної організації "Комбінат "Рекорд" вжити заходи щодо забезпечення повернення до спеціального фонду державного бюджету коштів, які було використано у 2017-2018 роках у порушення Бюджетного кодексу України (абзаци п`ятнадцятий та сімнадцятий частини четвертої статті 13) на виплату премій та матеріальних заохочень, не пов`язаних з організацією додаткової (господарської) діяльності.
У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, територіальним управлінням Рахункової палати по Вінницькій, Житомирській, Кіровоградській, Хмельницькій та Чернівецькій областях проведено аудит ефективності управління матеріальними цінностями державного матеріального резерву у державній організації "Комбінат "Рекорд" (м. Житомир), за результатами якого складено акт від 31 жовтня 2018 року № 30-10/04-72о.
За даними звіту форми № 4-1 "Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги" загальна сума надходжень до спеціального фонду комбінату коштів, отриманих як плата за послуги, у 2017 році склала 1402,8 тис.грн (з них 1378,9 тис. грн від додатково господарської діяльності, 23,8 тис.грн від оренди майна). У першому півріччі 2018 року  - 364,3 тис.грн (з них 358,1 тис. грн від додаткової господарської діяльності, 6,2 тис.грн від оренди майна).
Найбільшу питому вагу в структурі доходів спеціального фонду становлять надходження від надання послуг за приймання та відвантаження нафтопродуктів. 
У 2017 році комбінатом прийнято 15391,9 тонн та відвантажено 6792,7 тонн нафтопродуктів. Надходження від наданих послуг склали 833,9 тис. грн, що становить 60,5% доходів від додаткової (господарської) діяльності та 59,4% від доходів спеціального фонду комбінату.
У 1 півріччі 2018 року комбінатом прийнято 2968,9 тонн та відвантажено 2352 тонни нафтопродуктів. Надходження від наданих послуг склали 220,6 тис. грн, що становить 61,6% доходів від додаткової (господарської) діяльності та 60,6% від доходів спеціального фонду комбінату.
В структурі видатків спеціального фонду комбінату за 2017 рік нарахування заробітної плати склало 244,1 тис.грн, а в 1 півріччі 2018 року – 135,3 тис.грн.
Проведеним аналізом розрахунків вартості надання комбінатом платних послуг встановлено, що до вартості платних послуг включались видатки на виплату основної та додаткової заробітної плати працівникам, зайнятим у наданні цих послуг.
У 2017 році до спеціального фонду кошторису надійшло коштів на виплату працівникам основної заробітної плати в сумі 13488 тис. грн та виплату премій в сумі 25,51 тис. грн . У 1 півріччі 2018 року - основної заробітної плати 39,32 тис. грн та 5,62 тис. грн премій.
Проте, працівникам комбінату за рахунок коштів спеціального фонду основна заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась. Натомість відповідно до Положення про оплату праці та преміювання, яке діяло у 2017 році та у 2018 році працівникам комбінату за рахунок коштів спеціального фонду виплачено премій та матеріальних заохочень у 2017 році на загальну суму 244,1 тис. грн, у І півріччі 2018 року - 139,11 тис. грн та у 2-му кварталі 2018 року оплачено перші 5 днів перебування на лікарняному в сумі 0,79 тис.грн.
Пунктом 4 звіту про результати аудиту ефективності управління матеріальними цінностями державного матеріального резерву встановлено наступне. У 2017 році та І півріччі 2018 року всупереч вимогам Бюджетного кодексу України (абзаци п`ятнадцятий та сімнадцятий частини четвертої статті 13), використано власних надходжень підгрупи 2 першої групи в обсязі 383,2 тис. грн на заходи, не спрямовані на організацію додаткової (господарської) діяльності, тобто допущено використання бюджетних коштів з недотриманням вимог законодавства. 
Аудитом також встановлено, що розрахунками витрат до кошторисної вартості приймання та відвантаження нафтопродуктів залізницею (плата за ці послуги відносяться до власних надходжень бюджетних установ підгрупи 2 першої групи) передбачалось, зокрема, витрати на виплату основної заробітної плати працівникам, зайнятим у наданні таких послуг. 
Беручи до уваги вказані розрахунки, а також загальні обсяги наданих послуг з приймання та відвантаження нафтопродуктів, у 2017 році надходження на виплату основної заробітної плати становили 134,9 тис. грн, додаткової (премії) -25,5 тис. грн (загалом 160,4 тис. грн), у 1 півріччі 2018 року - відповідно 39,3, тис. грн та 5,6 тис. грн (загалом 44,9 тис. грн). 
Проте, фактично працівникам комбінату за рахунок цих коштів основна заробітна плата не нараховувалось та не виплачувалась. Працівникам комбінату за рахунок зазначених вище надходжень до спеціального фонду виплачено премій та матеріальних заохочень у 2017 р. на загальну суму 244,1 тис. грн (наприклад, до Дня рятівника премійовано за сумлінне виконання обов`язків 5-х працівників пожежної охорони), у І півріччі 2018 р. - 139,1 тис. грн (наприклад, оплачено перші 5 днів перебування на лікарняному 6-ти працівникам). 
Отже, ці кошти не спрямовувались на організацію додаткової (господарської) діяльності.
Пунктом 10.2 висновків звіту про результати аудиту ефективності управління матеріальними цінностями державного матеріального резерву встановлено, що державною організацією "Комбінат  "Рекорд" допущено використання у 2017 році та І півріччі 2018 року з недотриманням вимог законодавства власних надходжень в обсязі 383,2 тис. грн на заходи, не спрямовані на організацію додаткової (господарської) діяльності, як це передбачено Бюджетним кодексом України (абзаци п`ятнадцятий та сімнадцятий частини четвертої статті 13).
Не погоджуючись із виявленими контролюючим органом порушеннями, позивач подав члену Рахункової палати Івановій І.М. заперечення до проекту звіту від 18 лютого 2019 року №1/46, яке відповідачем враховано не було.

Рішенням від 26 лютого 2019 року № 4-4 Рахунковою палатою затверджено звіт про результати аудиту ефективності управління матеріальними цінностями державного матеріального резерву. У пункті 10.2 рішення зазначено: "Державною організацією "Комбінат "Рекорд" допущено використання у 2017 році та І півріччі 2018 року з недотриманням вимог законодавства власних надходжень в обсязі 383,2 тис. грн на заходи, не спрямовані на організацію додаткової (господарської) діяльності, як це передбачено Бюджетним кодексом України (абзаци п`ятнадцятий та сімнадцятий частини четвертої статті 13)….".  
Пунктом 5.4 резолютивної частини рішення, зокрема,  вирішено: "…Державній організації "Комбінат "Рекорд"  вжити заходів щодо забезпечення повернення до спеціального фонду державного бюджету коштів, які Державною організацією "Комбінат "Рекорд" використано у 2017-2018 роках у порушення вимог Бюджетного кодексу України (абзаци п`ятнадцятий та сімнадцятий частини четвертої статті 13) на виплату премій та матеріальних заохочень, не пов`язаних з організацією додаткової (господарської) діяльності.
Не погоджуючись із порушеннями, викладеними в пункті 4 розділу 3, підпункту 10.2 пункту 10 розділу "Висновки" звіту та підпункту 10.2 пункту 10 рішення Рахункової палати України зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Бюджетного кодексу України бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального фонду бюджету є:
1) доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування;
2) видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ);
3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету);
4) фінансування спеціального фонду бюджету.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.
Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи:
перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством;
друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.
У складі першої групи виділяються такі підгрупи:
підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності;
підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ;
підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна).
Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на:
покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи);
організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи);
утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи);
ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи);
господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);
організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи);
виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).
Згідно з частиною 9 статті 51 Бюджетного кодексу України якщо обсяги власних надходжень бюджетних установ перевищують відповідні витрати, затверджені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), розпорядник бюджетних коштів передбачає спрямування таких надпланових обсягів у першу чергу на погашення заборгованості з оплати праці, нарахувань на заробітну плату, стипендій, комунальних послуг та енергоносіїв.
Якщо такої заборгованості немає, розпорядник бюджетних коштів спрямовує 50 відсотків коштів на заходи, що здійснюються за рахунок відповідних надходжень, і 50 відсотків коштів - на заходи, необхідні для виконання основних функцій, але не забезпечені коштами загального фонду бюджету за відповідною бюджетною програмою.
У такому разі розпорядник бюджетних коштів здійснює перерозподіл обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом бюджету для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду бюджету.
Відповідно до пункту 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 (далі - Порядок № 228), кошторис бюджетної установи (далі - кошторис) має такі складові частини:
загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету;
спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов`язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.
Відповідно до пункту 20 Порядку видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що проводиться за рахунок цих коштів.
Згідно з пунктом 49 Порядку видатки бюджету або надання кредитів з бюджету спеціального фонду бюджету провадяться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до цього фонду на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін.
Видатки спеціального фонду кошторису здійснюються у послідовності, передбаченій пунктом 23 цього Порядку для їх планування: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.
При цьому розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.
Таким чином, надходження від додаткової (господарської) діяльності використовуються на організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ, в тому числі на заробітну плату осіб, задіяних в такій додатковій (господарській) діяльності.
Колегією суддів встановлено, що надходження від додаткової (господарської) діяльності за 2017 рік становило 833,9 тис.грн за надані послуги з прийому та відвантаження нафтопродуктів, а всього 1 млн 379 тис.грн та за 6 місяців 2018 року в сумі 264,7 тис.грн, а всього 392,1 тис. грн, що підтверджується довідкою про джерела надходжень спеціального фонду кошторису за КПКВК 1203020.
В структурі видатків на оплату праці:
- за 2017 рік затверджено кошторисом загального фонду витрат на заробітну плату та нарахування на оплату праці в сумі 4 млн 005,30 тис. грн. Всього виплачено 3млн 982 тис.грн;
- за 6 місяців 2018 року затверджено кошторисом загального фонду витрат на заробітну плату та нарахування на оплату праці в сумі 4 млн. 856,90 тис. грн. Всього виплачено 2 млн 307,78тис.грн.
В структурі видатків на оплату праці:
- за 2017 рік затверджено кошторисом спеціального фонду витрат на заробітну плату та нарахування на оплату праці в сумі 331,10 тис. грн. Всього виплачено 294,89 тис.грн. В тому числі премій на суму 244,10 тис.грн;
- за 6 місяців 2018 року затверджено кошторисом спеціального фонду витрат на заробітну плату та нарахування на оплату праці в сумі 198 тис. грн. Всього виплачено 162 тис.грн, в тому числі, премій на суму 134,47 тис.грн, оплата лікарняних в сумі 0,79 тис.грн.
Також з матеріалів справи вбачається, що у позивача немає заборгованості з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису, а також факт перевищення у спірному періоді показника власних надходжень, порівняно із плановими показниками і те, що видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень планувались за встановленими напрямами використання.
Матеріалами справи підтверджено, що у розрахунках витрат до кошторисної вартості приймання та відвантаження нафтопродуктів на 2017 та 2018 рік передбачено видатки на заробітну плату працівників, в тому числі премії.
Відтак, кошти спеціального фонду від додаткової господарської діяльності за період 2017 рік та перше півріччя 2018 року могли бути використані на заробітну плату осіб, задіяних в організації додаткової господарської діяльності. Відповідні зміни до кошторисів були внесені позивачем та затверджені головою Державного агентства резерву України.

Стосовно посилань апелянта на розмежування поняття основної заробітної плати та додаткової заробітної плати колегія суддів зазначає наступне.
Бюджетний кодекс України не розрізняє понять основної заробітної плати та додаткової заробітної плати, а також не містить таких з метою встановлення механізму розподілу видатків (напрямів видатків, витрат тощо) як за загальним, так і спеціальним фондом бюджету. Натомість Бюджетний кодекс України оперує єдиним поняттям «заробітна плата», відтак інкримінування позивачу порушення норм цього кодексу з тих підстав, що ДО "Комбінат "Рекорд" виплатила за рахунок спецфонду саме додаткову заробітну плату  є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства.
Крім того, згідно з статтею 2 Закону України "Про оплату праці" в  структуру заробітної плати, в тому числі, входить :
1) основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
2) додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Таким чином, заробітна плата включає в себе як основну так і додаткову заробітну плату.
Оплата ДО "Комбінат "Рекорд" перші 5 днів перебування на лікарняному 6-ти працівникам в сумі 0,79 тис. грн за рахунок спеціального фонду здійснювалась позивачем відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 р. № 439) (далі-Порядок). Порушення законодавства в частині віднесення позивачем витрат з оплати лікарняних за рахунок коштів бюджетної установи до витрат заробітної плати відповідачем за результатами аудиту не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що порушення, викладені Рахунковою Палатою в 4 пункті розділу 3 підпункт 10.2 пункту 10 розділу "Висновки" Звіту та підпункті 10.2 пункту 10 рішення Рахункової палати України в частині щодо допущення Державною організацією "Комбінат "Рекорд" використання у 2017 році та 1 півріччі 2018 року з недотриманням вимог законодавства власних надходжень в обсязі 383,2 тис. грн на заходи, не спрямовані на організацію додаткової (господарської) діяльності, як це передбачено Бюджетним кодексом України (абзац 15 та 17 частини 4 статті 13).
Стосовно визнання протиправними та скасування оскаржуваних пункту звіту та підпункту рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з статтею 35 Закону України "Про Рахункову палату" за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) складається звіт, складовими частинами якого є акт (у разі наявності), висновки та рекомендації (пропозиції).
У звіті щодо фінансового аудиту та аудиту ефективності обов`язково наводяться висновки за критеріями, встановленими відповідно частинами третьою та четвертою статті 4 цього Закону.
Звіт підписує та представляє на засіданні Рахункової палати член Рахункової палати, відповідальний за здійснення відповідного заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту).
Не пізніш як за сім робочих днів до розгляду на засіданні Рахункової палати проект звіту обговорюється відповідним членом Рахункової палати та уповноваженою посадовою особою об`єкта контролю. У п`ятиденний строк об`єкт контролю може надати письмові зауваження щодо змісту проекту звіту відповідному члену Рахункової палати, який їх розглядає та складає довідку про результати розгляду зауважень. Такі зауваження і довідка додаються до звіту і є його невід`ємними частинами.
Після затвердження на засіданні Рахункової палати звіт надсилається об`єкту контролю.
Вимоги щодо змісту звіту, порядок його складання, обговорення та розгляду визначаються цим Законом та Регламентом Рахункової палати.
Відповідно до статті 36 Закону України "Про Рахункову палату" за результатами обговорення на засіданні Рахункової палати звіту, складеного за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), Рахункова палата приймає рішення, яке надсилає разом із відповідним звітом об`єкту контролю.
Вимоги до складання та оформлення рішень Рахункової палати, прийнятих за результатами обговорення звітів, визначаються цим Законом та Регламентом Рахункової палати.
Рішення, прийняте за результатами обговорення звіту, підлягає розгляду об`єктом контролю.
Об`єкт контролю у місячний строк інформує Рахункову палату про результати розгляду рішення Рахункової палати, заплановані та вжиті у зв`язку з цим заходи.
Якщо об`єкт контролю не поінформував Рахункову палату про результати розгляду її рішення або якщо Рахункова палата визнала неналежними заходи, заплановані та вжиті об`єктом контролю у зв`язку з її рішенням, Рахункова палата інформує про це відповідні органи влади, а також громадськість через засоби масової інформації.
Рішення Рахункової палати та результати їх розгляду об`єктом контролю оприлюднюються на офіційному веб-сайті Рахункової палати, крім інформації з обмеженим доступом.
Отже, звіт щодо фінансового аудиту та аудиту ефективності не є тим актом, який тягне за собою для підконтрольного суб`єкта правові наслідки у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.
Проте, таким юридично значимим актом є рішення Рахункової палати, оскільки саме за наслідками його розгляду об`єктом контролю останній зобов`язаний вжити заходи, зазначені у такому рішенні.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підпункт 10.2 пункту 10 рішення Рахункової палати України від 26 лютого 2019 року № 4-4 є протиправним та підлягає скасуванню.
Крім того, судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог шляхом скасування пункту 5.4 резолютивної частини рішення Рахункової палати України від 26 лютого 2019 року № 4-4 в частині обов`язку Державної організації "Комбінат "Рекорд" вжити заходи щодо забезпечення повернення до спеціального фонду державного бюджету коштів, які було використано у 2017-2018 роках у порушення Бюджетного кодексу України (абзаци п`ятнадцятий та сімнадцятий частини четвертої статті 13) на виплату премій та матеріальних заохочень, не пов`язаних з організацією додаткової (господарської) діяльності.
Така позиція суду першої інстанції в повній мірі відповідає пункту 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Конвенційний принцип "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Рахункової палати України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  06 липня 2020 року.
          
Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Граб Л.С.