ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 р. 	Справа № 520/4005/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1  на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., повний текст складено 04.05.2020 по справі № 520/4005/2020
за позовом     ОСОБА_2     
до   Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича, Печенізької районної державної адміністрації Харківської області                          
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна ОСОБА_3 та Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив:
- визнати протиправною реєстраційну дію, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем “Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації”, номер запису № 14801110058053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр “Макс-Велл”, ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4.
- скасувати реєстраційну дію “Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації”, номер запису 14801110058053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр “Макс-Велл”, ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем шляхом відміни державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи та внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 позов задоволено.
Визнано протиправною реєстраційну дію, вчинену 07.02.2020 державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 14801110058053431, а саме: державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4.
Скасовано реєстраційну дію «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису 14801110058053431, а саме: державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем шляхом відміни державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи та внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Не погодившись з таким рішенням, Державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлет Аветікович звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що державний реєстратор під час реєстраційної дії діяв відповідно до вимог чинного законодавства і підстави для скасування реєстраційної дії відсутні.
Позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження з огляду на наступне.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що Державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г. А. 07.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань внесено запис за № 14801110058053431 про проведення державної реєстрації припинення Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр “Макс-Велл” за спрощеною процедурою шляхом його ліквідації.
Позивач, вважаючи зазначену реєстраційну дію вчиненою державним реєстратором з порушенням норм законодавства, звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що передбачена законодавством процедура припинення ТОВ “НВОКЦ “Макс-Велл”, з огляду на наявність непогашеної заборгованості та невжиття передбачених законодавством дій , закінчена не була, документи були подані державному реєстратору до закінчення процедури припинення, а тому реєстраційна дія, вчинена 07.02.2020 державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем “Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації”, номер запису № 14801110058053431, а саме: державна реєстрація припинення Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр “Макс-Велл”, ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4 є протиправною.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, в рішенні від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Пунктом 1 частини 1  статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
На підставі пункту 7 частини 1  статті 4 КАС України  суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 685/1346/15-а.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що 24.09.2014 між позивачем - адвокатом Колесником Олегом Івановичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл» (далі – клієнт, боржник) укладено договір про надання консультаційних послуг та правової допомоги, згідно якого адвокат зобов`язався надати боржнику консультаційні послуги та правову допомогу на суму, що не може перевищувати 500 000 грн.          
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 19.11.2014 сторони Договору підтвердили, що консультаційні послуги та правову допомогу належним чином надано адвокатом клієнту та були схвалені і прийняті останнім. Загальна ціна наданих юридичних послуг складає 500 000 грн.
В Акті приймання-передачі наданих послуг сторони Договору зазначили, що «Загальна ціна вищевказаних послуг, наданих відповідно до Договору, складає 500 000 грн. і має бути сплачена адвокату протягом 100 (ста) банківських днів з моменту підписання цього акту».
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що суб`єктом владних повноважень з порушенням визначеної законодавством процедури внесено запис до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи – підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр “Макс-Велл”, яке має зобов`язання перед адвокатом ОСОБА_2 не виконало та не сплатило вартість наданих послуг у розмірі 500 000 грн. у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості задовольнити свої вимоги та порушене його право власності на грошові кошти за виконану ним роботу відповідно до договору про надання консультаційних послуг та правової допомоги від 24.09.2014.
Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено неможливістю ОСОБА_2 вчиняти дії як стягувача грошових коштів за виконану ним роботу відповідно до договору,  у зв`язку із припиненням юридичної особи – підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл».
Згідно з частиною 1 статті 111 Цивільного кодексу України, якою передбачено порядок ліквідації юридичної особи, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.
За таких обставин колегія суддів вважає, що без правової оцінки відносин між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл» (в даному випадку роботодавцем) спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.
Відповідно до частини другої   статті 104 Цивільного кодексу України   (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV  встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. В той же час, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, то внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення, а також припинення права власності на її майно. У подібних випадках до Єдиного державного реєстру вносяться зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили (пункт 2 частини 1   статті 25 цього ж Закону).
Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до Єдиного державного реєстру суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №813/6286/15 та у постановах Верховного Суду від 06.08.2019, у справі №825/529/16, від 31.07.2019 у справі №805/3182/16-а та від 18.04.2019 у справі №813/3146/16.
При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.
Вищенаведена прогалина заповнена правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15 шляхом застосування аналогії закону. Велика Палата Верховного Суду у тій справі виходила із того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.
Оскільки спірні правовідносини у межах даної справи були найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.
У справі № 813/6286/15, яку переглядала Велика Палата Верховного Суду, як і у справі, що розглядається, позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій реєстраційної служби щодо внесення до Єдиного державного реєстру реєстраційного запису про припинення юридичної особи, що в свою чергу свідчить про подібність правовідносин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в зазначеній вище правовій ситуації суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, спір у даній справі підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.
Також, колегія суддів враховую практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України»), згідно якої суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно частини 1 статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої    пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 229, 238, 241 243, 250, 308, 311, 319, 321, 322, 325-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 по справі № 520/4005/2020 скасувати.
Провадження у справі за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_2 до   Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича, Печенізької районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що справа підлягає розгляду господарським судом за правилами господарського судочинства, в зв`язку з чим, він має право звернутися протягом 10 днів з дня отримання відповідної постанови до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк