ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/2539/20 Головуючий у 1-й інстанції: Сіянко В.М.
Номер провадження: 33/819/359/20                                         Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі:
судді Калініної О.В. 
при секретарі Осипенко С.С.
особи, відносно якої складено протокол
про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
                                        ВСТАНОВИВ:
       Постановою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420, 40 грн. 
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
        Вказує, що адміністративне стягнення, якому його було піддано постановою суду від 18.08.020 року, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.
Зазначає, що постанова суду підлягає скасуванню з наступних підстав:
?від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. У протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейських.
?у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського.
? не зрозуміло в чому його звинувачують – у керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи у відмові від проходження огляду та якого саме.
? у нього не вилучалося посвідчення водія і технічний засіб, що підтверджує той факт, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
? поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим, він вважається недійсним, а протокол – недопустимим доказом його вини.
?направлені до суду матеріали справи та їх аргументація є сумнівними, а їх наявність не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів.
?в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що на думку апелянта, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
?матеріали справи не містять доказів про те, що його відсторонили від керування транспортним засобом та передали управління автомобілем іншій особі, що на думку апелянта, викликає сумнів у законності дій поліцейського під час оформлення матеріалів. Дії правоохоронця не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.
?посилання у протоколі на порушення ним п.2.5 ПДР не ґрунтується на законі, адже цей пункт передбачає відмову від проходження огляду на стан сп`яніння працівника міліції у той час, як протокол було складено поліцейським. 
?суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні, не надав належної уваги долученій до матеріалів адміністративної справи медичної довідки щодо проходження огляду. Письмові пояснення осіб, на думку апелянта, не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Мотиви суду.
У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Як слідує із постанови від 18.08.2020 року судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2020 року о 22.00 год. в с. Бехтери, Голопристанського району, Херсонської області по вул. 1 Травня ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ2104», з номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтований наявними у справі доказами, а саме – протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116989 від 16.07.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Судом на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам, забезпечено право учасників справи на подання доказів на підтвердження своїх доводів. 
Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116989 від 16.07.2020 року в якому зафіксовано, що 16.07.2020 року о 22.00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2104 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився.
Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інформацію про свідків, їх підписи, підпис поліцейського, що його склав, а також підписи ОСОБА_1 , що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.
Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, від надання пояснень під час складання протоколу ОСОБА_1 відмовився, вказавши на те, що пояснення надасть в суді.
Доводи апеляційної скарги про те, що є незрозумілою суть висунутого звинувачення, та не зрозуміло за що саме складено протокол про адміністративне правопорушення є безпідставними.
У протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду прямо зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме – запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР.
Відтак, викладене формулювання суті скоєного правопорушення не викликає сумнівів у його розумінні, є чітким, не двозначним, і свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є неприйнятними, оскільки вбачається із матеріалів справ, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим поліцейським було пред`явлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння, як вказує апелянт. 
Недоречною є вказівка апелянта про те, що у протоколі він висловив незгоду з підозрою поліцейських, оскільки як видно зі змісту протоколу, окрім того, що надасть пояснення в суді, ОСОБА_1 будь-яких зауважень чи заперечень не зазначав у протоколі. 
       Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими процедури направлення водія на медичний огляд не знайшли свого підтвердження за результатами апеляційного перегляду справи.
       У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного   сп`яніння   проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно із положеннями п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до приписів п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У випадку відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, та відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, яка зафіксована у присутності двох свідків, уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру направлення водія з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відомості, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивно підтверджуються письмовими поясненнями свідків, письмовим направленням водія на огляд з метою виялення ознак алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом, долученим правоохоронцями до матеріалів справи. 
Наданий поліцейськими відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості підставно враховані судом при винесенні рішення.
Із відеозапису вбачається, що у присутності двох свідків, правоохоронцем було представлено особу ОСОБА_1 , який повідомив свої анкетні відомості. Також поліцейським детально роз`яснено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він підлягає направленню на відповідний огляд з метою перевірки наявності ознак вказаного сп`яніння. Водію, у присутності двох свідків запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився. Надалі ОСОБА_1 повідомлено, що у такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином поліцейським дотримано вимоги закону, який регламентує як процедуру направлення водія на огляд з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння, так і факт фіксування такої відмови ( у присутності двох свідків).
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будь-яким чином не мотивував, не зазначав про те, що бажає пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», як про те вказував на стадії судового розгляду суді першої інстанції чи наполягає на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим є неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що апелянт був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, ОСОБА_1 достовірно були відомі наслідки відмови від проходження медичного огляду, а саме – складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Посилання на те, що поліцейським не складалося направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є недоречними, оскільки в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спянніня або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6).
У зв`язку з викладеним, доводи апелянта про те, що йому не пропонувалося пройти огляд у тому числі в закладі охорони здоров`я, спростовуються, наявними у матеріалах справи доказами.
Судом підставно взято до уваги і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які під час складання протоколу підтвердили те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Суд обґрунтовано поклав показання вказаних свідків в основу рішення, так як КУпАП не передбачає, що суд має приймати до уваги лише показання свідків, безпосередньо сприйнятих в суді.
Доказів того, що ОСОБА_1 наполягав на виклику свідків до суду, матеріали справи не містять.
Не було заявлено клопотання про виклик свідків і під час апеляційного розгляду. 
Не можна визнати підставою для скасування постанови і твердження апелянта про те, що не вилучення поліцейськими у нього посвідчення водія та не відсторонення його від керування транспортним засобом, доводить, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Невиконання поліцейськими приписів ст. 266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом, не дає підстави ставити під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п 2.5 ПДР.
Вказівка апелянта на те, що у його діях відсутні ознаки порушення п.2.5. ПДР, оскільки зазначений пункт правил передбачає обов`язок водія пройти на вимог працівника міліції, а не поліцейського, відповідний медичний огляд, є неприйнятною.
Як слідує із Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306 п.2.5. зазначених правил, викладений наступним чином: «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ( в редакції постанови КМУ №161 від 22.03.2017 року).
Відтак, на законодавчому рівні прямо визначено обов`язок водія пройти огляд на стан, в тому числі, алкогольного сп`яніння за вимогою саме поліцейського.
В апеляційній скарзі апелянт не спростовує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, а також керування транспотним засобом, за обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до порушення процедури направлення водія на огляд з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння.
При цьому під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не спростовував факт керування автомобілем в момент зупинки поліцейським, а також факт відмови пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків. Пояснив, що відмовився пройти огляд, так як вже був пізній вечірній час.
Також зазначив, що погоджується із призначеним йому штрафом, але не може погодитися із тим, що його позбавлено права керувати транспортним засобом. 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.
Дотримався суд і загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначених ст. 33 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом було розглянуто справу поверхнево і формально, надано упереджену оцінку доказам не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
За результатами апеляційного розгляду в межах завялених апелянтом доводів та вимог апеляційної скарги підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя
       Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна