У х в а л а 
 
30 червня2020 року
м. Київ
 
справа № 465/275/16-ц
провадження № 61-1125св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», про визнання  права  особистої  власності на нерухоме майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», про здійснення реального  поділу  нежитлового  приміщення за касаційними  скаргами  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся  до суду з позовом до                               ОСОБА_2   про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення № № 4-1, 4-2, 4-3 загальною площею 111 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний   номер об`єкта нерухомого майна - 126396146101.
У березні 2016 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов, в якому просила здійснити   реальний поділ нежитлового   приміщення   загальною площею 111 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний   номер об`єкта нерухомого майна - 126396146101.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11 липня                               2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Відмовлено представнику позивача за первинним позовом у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності. Відмовлено                            ОСОБА_2 у задоволенні зустрічних позовних вимог.
Постановою Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Здійснено реальний поділ нежитлових приміщень №№ «4-1», «4-2», «4-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,7 кв. м як об`єкта спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши: ОСОБА_2 приміщення 1, площею 47,6 кв. м та приміщення 2, площею 6,3 кв. м, а всього приміщень загальною площею 53,9 кв. м; ОСОБА_1 приміщення 3, площею 52,2 кв. м  та санвузол 4, площею                     1,7 кв. м, а всього приміщень загальною площею 53,9 кв. м; в спільному користуванні залишено 1 тамбур, площею 4,9 кв. м. Зобов`язано обох сторін з однаковими для кожної з них матеріальними затратами влаштувати перегородку між приміщеннями 1 площею 47,6 кв. м та 3 площею 52,2 кв. м. Позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 зобов`язано влаштувати двері з тамбура в приміщення 1 площею 47,6 кв. м. Відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 зобов`язано влаштувати двері з тамбура в приміщення 3 площею 52,2 кв. м. Стягнути з ОСОБА_2 в користь     ОСОБА_1 еквівалент 14 183,97 доларів США, що станом на час розгляду справи становить 393 888 грн 84 коп., - Ѕ частину коштів, що були сплачені ним особисто на погашення кредиту, отриманого для придбання об`єкта спільної сумісної власності. В задоволенні решти позову  відмовлено.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову апеляційного суду в частині стягнення з неї грошових коштів та виключити із резолютивної частини рішення посилання на вирішення вказаних вимог, в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                       статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», про визнання  права  особистої  власності на нерухоме майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», про здійснення реального  поділу  нежитлового  приміщення за касаційними  скаргами  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року призначити до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.   
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. П. Штелик
 
                                                                                                                А. А. Калараш  
 
                                                                                                                В. М. Сімоненко