Справа № 2-12 
Провадження № 22-з/4808/54/20 
Головуючий у 1 інстанції  
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.
               суддів:                        Мелінишин Г.П., Томин О.О.
               з участю секретаря                 Петріва Д.Б.,
розглянувши подання в.о. начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Лисенчук О.С. про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-12 від 15.07.2004 року, виданого Івано-Франківським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6995 грн компенсації за заподіяння шкоди, 
в с т а н о в и в :
14 серпня 2020 року в.о. начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Лисенчук О.С. звернувся з поданням про видачу дублікату виконавчого листа по справі №2-12 від 15.07.2004 року, виданого Івано-Франківським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6995 грн компенсації за заподіяння шкоди, завданої смертю потерпілого.
Подання мотивував тим, що 23.05.2016 року поступив виконавчий лист №2-12 від 15.07.2004 року виданий Івано-Франківським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6995 грн компенсації за заподіяння шкоди, завданої смертю потерпілого.
Зазначає, що 29.12.2015 року виконавчий лист надіслано поштою в ВДВС Тисменицького РУЮ ГТУЮ в Івано-Франківській області, оскільки згідно довідки ДМС боржник проживав за адресою АДРЕСА_1 . 
Згідно листа №9516/12.11-26 від 27.06.2019 року Тисменицького РВ ДВС виконавчий лист №2-12 від 15.07.2004 року Івано-Франківського апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6995 грн компенсації за заподіяння шкоди, завданої смертю потерпілого 15.03.2016 року надіслано до Калуського МР ВДВС. Однак виконавчий лист до Калуського МР ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області не поступив, отже його втрачено під час пересилки.
Посилаючись на втрату виконавчого листа, заявник просив видати його дублікат.
У судовому засіданні апеляційного суду представник Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Куйбіда О.І. та стягувач ОСОБА_2 підтримали вимоги подання.
Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 
Перевіривши матеріали подання, заслухавши пояснення представника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та стягувача, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до приписів ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У підпункті 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у  разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, у свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі №454/761/13.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1, 4, 5 і 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.
Звертаючись із поданням про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та допустимого доказу втрати оригіналу виконавчого документа та доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист - не виконано.
У поданні відсутні відомості про те, коли саме був пред`явлений до виконання виконавчий документ та коли відкрито виконавче провадження.
Як доказ втрати виконавчого документа до подання заявником додано копію листа №9516/12.11-26 від 27.06.2019 року, який адресований ОСОБА_2 , за змістом якого Тисменицький РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області направляє їй копію квитанції від 15.03.2016 року про надіслання матеріалів справи ВП №500358 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 6475 грн до Калуського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.
Заявником у поданні про видачу дубліката виконавчого листа наведено суперечливі дані щодо обставин втрати виконавчого листа, ним зокрема зазначено, що виконавчий лист у відділ державної виконавчої служби поступив 23.05.2016 року, і разом з тим, у поданні посилається на те, що виконавчий лист, який надіслано Тисменицьким РВ ДВС 15.03.2016 року на адресу Калуського МВ ДВС ГТУЮ не надходив. При цьому належних доказів на підтвердження вказаних обставин представником заявника суду не подано.
З огляду на наведені обставини, заявником не подано належних доказів на підтвердження втрати виконавчого документа, а тому у суду відсутні підстави для задоволення подання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою. 
Керуючись ст. ст. 381, 390 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, 
                п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання в.о. начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Лисенчук О.С. про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-12 від 15.07.2004 року виданого Івано-Франківським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6995 грн компенсації за заподіяння шкоди - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 26 серпня 2020 року.

Головуюча                                                         О.В. Пнівчук
Судді:                                                                Г.П. Мелінишин
                                                                       О.О. Томин