УХВАЛА

30 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 9901/194/20
адміністративне провадження № П/9901/194/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 
до Президента України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування маральної шкоди,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду, як суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Президента України, у якому просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо видачі указу про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Зарічного районного суду міста Суми;
- зобов`язати Президента України видати указ про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Зарічного районного суду міста Суми в межах подання Вищої ради правосуддя від 14 травня 2020 року № 1302/0/15-20;
- стягнути з Президента України на користь позивача 50000 грн. моральної шкоди;
- зобов`язати Президента України подати звіт про виконання рішення суду у п`ятиденний строк з дня набрання рішення суду законної сили.
Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі згідно із статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд виходить з наступного.
За приписами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Усупереч наведеним нормам, позивачем до позовної заяви не було додано документу про сплату судового збору.
Водночас, заявник у позовній заяві зазначає що звільнений від сплати судового збору з посиланням на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), відповідно до якого, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
В свою чергу з заявленого позову вбачається, що предмет розгляду у даній справі визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо видачі указу та зобов`язання вчинити певні дії.
Проте, до адміністративного позову не додано судового рішення, яким станом на дату подання позовної заяви було б визнано таку бездіяльність протиправною і на підставі чого позивачем заявлялася б вимога про відшкодування шкоди, завданої такою бездіяльністю.
Крім цього, наведене законодавче положення поширюється лише на вимогу, яка визначена пунктом 6 частини першої статті 5 КАС України (стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю), тоді як подана ОСОБА_1 у даній справі позовна заява містить й іншу позовну вимогу (окрім стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн.), застережень щодо відсутності обов`язку справляння судового збору з якої Закон № 3674-VI не містить.
Відтак, застосування пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI у даному випадку є недоречним.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Зі змісту позовної заяви встановлено, що по суті основним предметом позовних вимог, що складає суть спірного питання, є вимога про визнання бездіяльності щодо видачі указу та зобов`язання вчинити певні дії, і ці вимоги є пов`язаними.
Вимога ж про стягнення грошових коштів за моральну шкоду у розмірі 50000 грн. є майновою та заявлена в одному провадженні з вимогами про вирішення публічно правового спору немайнового характеру.
Так, згідно частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.
Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).
Суд звертає увагу на ті обставини, що сплата судового збору при поданні позовної заяви є законодавчо встановленим обов`язком та не може розцінюватися, як обмеження доступу до правосуддя. При цьому, як положеннями КАС України, так і Законом № 3674-VI передбачений та визначений порядок та механізм не тільки повернення судового збору за певних обставин (статті 7 цього Закону), а також розподілу судових витрат (статті 139 КАС України). Так, при задоволенні позовних вимог позивача понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню та стягненню таких коштів з суб`єкта владних повноважень.
Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
З позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду у липні 2020 року та заявила одну позовну вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру.
Відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року установлено в розмірі 2102 гривня.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, позивачу за подання цієї позовної заяви належало сплатити судовий збір у розмірі 2942,80 грн. (з розрахунку: 2102,00 грн./міс. * 0,4 + 2102,00).
Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для її усунення, шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 2942,80 грн. або документів, які підтверджують підстави для звільнення від його сплати відповідно до закону.
Реквізити для сплати судового збору: 
Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102,
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897,
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) 899998
Рахунок отримувача UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055")»
Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи у якій сплачується судовий збір.
Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, Суддя
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування маральної шкоди - залишити без руху.
Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, в перебіг яких не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до вимог пп. 2 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№540-IX).
Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений строк, позовна заява буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    М. М. Яковенко