УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/4913/14-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О. 
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря                Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/4913/14 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача за виконавчим листом, виданим по справі за позовом акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2  на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Грубіяна Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду з заявою про заміну стягувача, в якій просило замінити стягувача (позивача) ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/4913/14-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-05507-171011 від 17 жовтня 2011 року на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». В обгрунтування заяви вказувало, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області №278/4913/14-ц позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-05507-171011 від 17 жовтня 2011 року задоволено. 07.05.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір №2240/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №004-05507-171011 від 17 жовтня 2011 року, укладеним за АТ «Дельта Банк» в сумі 9 529 грн 65 коп.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Замінено стягувача за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/4913/14-ц з АТ «Дельта Банк» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Зокрема вказує, що заявник не надав доказів щодо сплати банку грошових коштів в сумі 1 979 998 грн 88 коп. за відступлення прав вимоги та доказів на підтвердження обставин щодо здійснення передачі документів на підтвердження права вимоги до боржників. Про призначення до розгляду даної справи його не повідомили, відповідну ухвалу він не отримував, чим були порушені його права щодо надання усних заперечень та пояснень по суті справи. 

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.12.2014 року у справі №278/4913/14-ц позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 529 грн 65 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн 60 коп. 

07.05.2020 між АТ «Дельта Банк»  (банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) було укладено договір №2240/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новий кредитор набув прав вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору. 

В додатку №1 договору №2240/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 зазначено позичальника ОСОБА_1 , номер кредитного договору - 004-05507-171011, дата отримання кредиту – 17.10.2011, загальна сума заборгованості – 9 529 грн 65 коп. 

Зі змісту копії протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-04-01-000014-b слідує, що переможцем електронних торгів активів ПАТ «Дельта Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В заяві про заміну стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало, що у зв`язку з особливістю процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач, не надало інформації щодо наявності виконавчих документів та не передавало їх новому кредитору.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу  до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2  ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України  за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.
Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).
Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.  
Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20) зазначено, що «забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності». 
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, а тому висновок суду першої інстанції про заміну стягувача за виконавчим листом є вірним.
Доводи апеляційної скарги щодо ненадання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доказів щодо сплати банку грошових коштів в сумі 1 979 998 грн 88 коп. за відступлення прав вимоги та доказів на підтвердження обставин щодо здійснення передачі документів на підтвердження права вимоги до боржників, є безпідставними виходячи з наступного.
Положення ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
З урахуванням викладеного, за відсутності у справі доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про відступлення прав вимоги, підстави для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача відсутні.
Однак, згідно ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було повідомлено про дату, час і місце розгляд заяви про заміну стягувача. 
Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Оскільки, судом першої інстанції було порушено норм процесуального права, у зв`язку із неповідомленням ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду заяви, а останній обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача.  
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву  товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача задовольнити. 

Замінити стягувача за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/4913/14-ц з акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий

Судді