ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/888/20 Справа № 185/9739/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  в частині  поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 21 липня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
               
В С Т А Н О В И В:
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривен, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 16 червня 2020 року подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову.
В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови ОСОБА_1 посилається на те, що справу було розглянуто за його відсутності, повісток він не отримував, та лише 26 травня 2020 року після особистого звернення до суду з метою з`ясування причин виникнення боргу, отримав копію постанови, про що мається запис в журналі видачі судових рішень, тому вважає, що строк був пропущений з поважних причин. 
Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 12 жовтня 2019 року. Разом із цим, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду працівниками поліції під час його складання на 13 листопада 2019 року о 09-30 годин. Окрім того, ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього на 21 листопада 2019 року о 13.00 год, однак не з`явився, не повідомивши суд про причини свого неприбуття, клопотання про відкладання розгляду справи суду не надавав.
Окрім того, копію оскаржуваної постанови було направлено ОСОБА_1 за адресою вказаною ним в протоколі про адміністративне правопорушення.
Між тим, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду лише 16 червня 2020 року, тобто поза межами 10-денного строку оскарження постанови суду.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 вказує на те, що справу розглянуто за його відсутністю та копію постанови він отримав лише 26 травня 2020 року.
Разом із цим, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.
Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову. Доводи про те, що копію постанови він отримав лише 26.05.2020, не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, та розгляд справи судом першої інстанції, не вжив заходів для явки до суду, тому апеляційний суд сприймає вказану його поведінку як спробу уникнути покарання за вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість для отримання інформації щодо стану розгляду справи щодо нього та прийнятого судового рішення та, у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на постанову.
З огляду на викладене та з урахуванням того, що ОСОБА_1 в клопотанні та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не навів жодної об`єктивної обставини, яка перешкоджала йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для його поновлення не має.
Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року - відмовити.
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21  листопада 2019  року - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
       апеляційного суду                  Н.В. Коваленко