ПОСТАНОВА 
Іменем України

19 серпня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/8492/13-ц
провадження № 22-ц/4809/628/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
       за участі секретаря - Тимошенко Т.О.
учасники справи:
       позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», 
       відповідач - ОСОБА_1 ,
       особа, яка подала скаргу - ОСОБА_2 ,
       розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 лютого 2014 року в складі судді Галагана О.В. і
       В С Т А Н О В И В:
       У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило:
- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 030/05.08/71-479К від 08.05.2008, у сумі, що станом на 05.09.2013 складає 118 338,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2013 року є еквівалентом - 945 883,47 грн. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: будинок під номером АДРЕСА_1 , вартістю 163 925,00 грн, шляхом набуття зазначеного майна у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс»;
-визнати право власності на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 ;
-зобов`язати ОСОБА_1 передати ТОВ «Вердикт Фінанс» всі необхідні документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт та квартиру), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;
-виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають в будинку АДРЕСА_1 .
       Позовна заява мотивована тим, що між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 , 08.05.2008 укладено кредитний договір %№ 030/05.08/71-479К (а.с. 9-15).
Згідно цього договору ВАТ «Сведбанк» забов`язалось надати відповідачу кредит у сумі 46 100,00 дол. США на строк з 08.05.2008 до 07.05.2033.
Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.
Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.
Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 46100,00 дол. США.
В забезпечення виконання зобов`язань за договором № 030/05.08/71-479К від 08.05.2008 Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідач уклали договір іпотеки від 08.05.2008 року (а.с. 23-27).
Відповідно до Договору забезпечення предметом іпотеки є будинок під номером АДРЕСА_1 .
02.02.2012 Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за Кредитним договором (а.с. 32-43).
02.02.2012 ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» уклали Договір про відступлення прав за іпотечним договором, у відповідності до п.1.1. якого, та керуючись ст. 24 Закону України «Про іпотеку» (далі за текстом - Закон про іпотеку), сторони домовились, що разом з відступленням Прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу №11 від 02.02.2012 року, одночасно відступаються права вимоги за Договором забезпечення (а.с. 44-47).
У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.09.2013 у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 118 338,98 дол. США.
Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 030/05.08/71-479К від 08.05.2008 року, у сумі, що станом на 05.09.2013 року складає 118 338,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2013 року є еквівалентом - 945 883,47 грн, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», звернуто стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: будинок під номером АДРЕСА_1 , вартістю 163 925,00 грн, шляхом набуття зазначеного майна у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс».
Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (04073, м. Київ, Московський проспект, 9, БЦ Форум Парк Плаза, корп. 4, поверх 5, офіс 502, ЄДРПОУ: 36698193) право власності на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» всі необхідні документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт на квартиру), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
В решті позовних вимог відмовлено.
       Заочне рішення суду мотивовано тим, що в порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.09.2013 у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 118338,98 дол США, тому ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право звернення стягнення на предмет іпотеки.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який не брав участі у розгляді справи, просить скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2014 року та закрити провадження по справі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що заочне рішення прийнято без врахування його законних прав та інтересів як власника будинку АДРЕСА_1 .
Про порушення його законних прав та інтересів ОСОБА_2 стало відомо при розгляді цивільної справи № 404/2841/19 за його позовом та ОСОБА_3 до Міської ради м. Кропивницького, Кіровоградської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України, АКБ соціального розвитку «Укрмсоцбанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», приватного нотаріуса Балик Т.М., приватного нотаріуса Бабіч Л.Ю. про скасування заборони на нерухоме майно та їх обтяжень та зобов`язання поновити реєстраційні дії.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.09.2008 по справі №125/08, прийнято заяву від представника позивача ОСОБА_1. про відмову від позовних вимог в частині визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право власності і право користування житловим приміщенням, а саме, будинком з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Дане рішення було прийнято на підставі проведення прилюдних торгів по зазначеному житловому будинку і на підставі яких ОСОБА_1 отримав свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, які в подальшому були скасовані.
Позов про визнання недійсним прилюдних торгів від 18.12.2006 проведені Кіровоградською Філією СДП «Укрспецюст» з приводу реалізації Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_1 належної ОСОБА_3 за ціною 41596,50 грн та акту від 21.12.2006 року продажу з прилюдних торгів Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 за ціною 41596,50 грн, свідоцтва № НОМЕР_1 про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 26.12.2006 ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 , протоколу проведення прилюдних торгів № 6120267 від 18.12.2006 та протоколу проведення прилюдних торгів № 6120266 від 18.12.2006 та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 задоволено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2013 (справа №1109/7205/12) і доатковим рішенням цього ж суду від 14.03.2013.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.02.2009 (справа № 32-371/2009) було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 .
Зазначене рішення суду повинно було виконуватися Кіровським ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції, яке повинно було надати відповідну інформацію технічному адміністратору Державного реєстру прав - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління.
Від представника ТОВ «Вердикт Фінанс» Радченко В.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник адвокат Туз В.Ж. підтримали доводи апеляційної скарги.
Представник ТОВ «Вердикт Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, суд вирішив розглянути справу без їхньої участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15 вересня 2008 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та усунуто ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього відповідачів без надання їм іншого жилого приміщення (т.2 а.с.17-18).
Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25 січня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ, ОСОБА_1 та Ліквідатора спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» МЮ України та визнано недійсними прилюдні торги від 18 грудня 2006 року проведені Кіровоградською філією СДП «Укрспецюст» з приводу реалізації Ѕ частини домоводіння по АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 та Ѕ частини цього домоволодіння належну ОСОБА_2 .
Визнано недійсним Свідоцтво НОМЕР_1 про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 26.12.2006 ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (т.2 а.с.20-25).
Додатковим рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14 березня 2013 року доповнено рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25 січня 2013 року та визнано недійсними протокол проведення прилюдних торгів №6120267 від 18 грудня 2006 року та протокол проведення прилюдних торгів №6120266 від 18 грудня 2006 року (т.2 а.с. 26).
Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 лютого 2014 року частково задоволено позов ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_6 та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 030/05.08/71-479К від 08.05.2008 року, у сумі, що станом на 05.09.2013 року складає 118 338,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2013 року є еквівалентом - 945 883,47 грн, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», звернуто стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: будинок під номером АДРЕСА_1 , вартістю 163 925,00 грн, шляхом набуття зазначеного майна у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс».
Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (04073, м. Київ, Московський проспект, 9, БЦ Форум Парк Плаза, корп. 4, поверх 5, офіс 502, ЄДРПОУ: 36698193) право власності на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» всі необхідні документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт на квартиру), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». (т.1 а.с.116-119).
Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази суд приходить до висновку, що на момент ухвалення заочного рішення Кіровським районним судом міста Кіровограда від 11 лютого 2014 року ОСОБА_1 , як іпотекодавець, вже не був власником переданого ним в іпотеку будинку АДРЕСА_1 , оскільки рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25 січня 2013 року визнано недійсним Свідоцтво НОМЕР_1 про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 26.12.2006 ОСОБА_1 вказаного будинку та скасовано державну реєстрацію його права власності на будинок.
Фактично на підставі рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25 січня 2013 року право власності на будинок АДРЕСА_1 перейшло до попередніх власників, тобто до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не були залучені до участі у справі, а суд вирішив питання про їх права та законні інтереси на будинок.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.
У зв`язку з незалученням до участі в справі всіх суб`єктів, як якості відповідачів (співвідповідачів), апеляційний суд не вправі встановлювати обставини справи, зокрема щодо належності чи неналежності майна до спільної сумісної власності подружжя, його поділу та давати їм правову оцінку, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом з правильно визначеним ним суб`єктним складом учасників справи відповідно до сформульованих позовних вимог, які відповідатимуть передбаченому законом способу захисту відповідного права або законного інтересу.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, що не були залучені до участі у справі.
Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі у справі інших осіб, а ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд вирішив питання про права та законні інтереси ОСОБА_2 , який не був залучений до участі в справі, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив 2460 грн судового збору, які підлягають стягненню на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс».
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення та визнання права власності на предмет іпотеки залишити без задоволення.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (код ЄДРПОУ 36698193) на користь ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 ) 2460 грн судових витрат.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 26.08.2020.

Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 

Судді                                                                  С. М. Єгорова

                                                                В. В. Черненко