ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 р. 	Справа № 440/798/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 31.03.20 року по справі № 440/798/20
за позовом             ОСОБА_1  
до            Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з 01.06.18 (дати набрання рішенням законної сили у справі №816/339/18);
- зобов`язати відповідача призначити пенсію з моменту звернення із заявою - 07.08.17, провести нарахування та виплату пенсії за період з 07.08.2017 по 01.06.2018 з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що чинним законодавством передбачено призначення пенсії з дати звернення пенсіонера, а тому пенсійний орган безпідставно призначив йому пенсію з дати набрання законної сили рішенням суду.
Рішенням Полтавського коружного адміністративного суду від 31.03.2020 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 з дати звернення за призначенням пенсії - 07 серпня 2017 року та провести виплати пенсії за період з 07.08.2017 по 01.06.2018 з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. 
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ПФУ в Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що дії пенсійного органу щодо призначення позивачу пенсії з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі 816/339/18 є правомірними, адже вказівка на призначення позивачу пенсії з дати звернення у цьому рішенні відсутня. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 07.08.2017 звернувся до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Рішенням Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 01.12.2017 №607 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України №889-VIII ОСОБА_1 , оскільки відсутній необхідний стаж роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".  
Вважаючи зазначене рішення пенсійного органу протиправними, позивач оскаржив його до суду.
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.03.18 у справі №816/339/18 позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 01.12.2017 № 607.
Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області  призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.06.18 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області на зазначене рішення суду першої інстанції повернуто скаржнику. 
Пенсію за віком відповідно до вимог Закону України ""Про державну службу" ОСОБА_1 призначено з 01.06.18.
Не погоджуючись з діями пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком до вимог Закону України "Про державну службу" з 01.06.18, позивач звернувся до суду з цим позовом.  
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи насиупне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. 
Статтею 2 названого Закону визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.
Відповідно до статті 37 Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією. 
Згідно з частиною третьою вказаної статті встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. 
Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" 07.08.17.
Підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" протиправне рішення пенсійного органу щодо відсутності у нього необхідного стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", що встановлено судом у справі №816/339/18. 
Колегія суддів зазначає, що ні Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ані Порядок №22-1 не містять положень про те, що у разі вирішення спору про зарахування стажу для призначення пенсії за віком у судовому порядку, призначення пенсії відбувається з дати набранням відповідним рішенням суду законної сили.
Таким чином, пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" мала бути призначена позивачу саме з 07.08.17, відтак  дії пенсійного органу щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 01.06.18 є протиправними. 
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задля повного та всебічного захисту прав позивача, з метою унеможливлення порушення його прав є доцільним зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області здійснити призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з дати звернення останнього за її призначенням, а саме з 07.08.17 та провести її виплату за період з 07.08.17 по 01.06.18 з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 по справі № 440/798/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова