УХВАЛА        
 
01 жовтня 2020року
м. Київ
 
справа № 214/1176/17
провадження № 61-14304ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі -              ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом                    ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення; за зустрічним позовом                     ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яку закінчено ухваленням рішення по суті.
 
Під час розгляду справи по суті ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі                           № 214/1176/17 залишено без задоволення.
 
Не погодившись із вищевказаною ухвалою, 24 січня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яка втрачена працівником суду.
 
За результатами службової перевірки від 22 травня 2020 року встановлено причини втрати апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 грудня 2019 року про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову.
 
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року відкрито провадження по відновленню частини втраченого судового провадження в справі № 214/1176/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення; за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Не погодившись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 ,                   ОСОБА_2 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повернуто заявникам з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті             357 ЦПК України.
 
Апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виходив з того, що апеляційна скарга подана ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня               2020 року, в якій просять скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року слід відмовити з таких підстав.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                   2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи наведене, ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню.
 
У доданому до касаційної скарги клопотанні заявники просить звільнити їх від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, в підтвердження чого надають копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07 вересня 2020 року за №№ 1965, 1426, з яких вбачається, що інформація про доходи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за період з І кварталу 2019 року по                   ІІ квартал 2020 року відсутня. Крім того, надають копії довідок Криворізького міськрайонного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 19 серпня 2020 року за № 3270, 21 серпня 2020 року за               № 3226, з яких вбачається, що заявники не зареєстровані в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітні та допомогу по безробіттю не одержують. Також, надають копії довідок з Пенсійного фонду України від 28 серпня 2020 року. 
 
Частиною першою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
 
Враховуючи обставини, викладені заявниками у клопотанні, та надані у їх обґрунтування докази, наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
 
Апеляційним судом встановлено, що в апеляційній скарзі заявники посилались на пункт 41 частини першої статті 353 ЦПК України, яким передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: відновлення повністю або частково втраченого судового провадження чи відмови в його відновленні.
 
Розділом Х Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок вирішення питання по відновленню втраченого судового провадження (статті 448-495 ЦПК України).
 
Нормами статті 494 ЦПК України встановлено, що на наслідками розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку необхідно відновити (частина перша статті 494 ЦПК України), або у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів (частина третя статті 494 ЦПК України).
 
Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що законодавцем в цілому встановлено порядок оскарження, а саме, яка ухвала підлягає оскарженню і розмежовано чи за наслідками відмови в задоволенні вимоги чи у разі задоволення.
 
Заявниками оскаржувалась ухвала не за наслідками розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження (судом ще не вирішено це питання, рішення не ухвалено), а ухвала про відкриття провадження по відновленню частини втраченого судового провадження, яка апеляційному оскарженню не підлягає, оскільки не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України. В даному випадку чітко визначено порядок оскарження ухвал суду першої інстанції, іншого трактування норма права не містить.
 
Отже, оскільки при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що апеляційна скарга подана                       ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу, що не                                підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, апеляційний суд, керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті                              357 ЦПК України, повернув апеляційну скаргу заявникам.
 
Таким чином, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ухвала суду про відкриття провадження по відновленню частини втраченого судового провадження в справі № 214/1176/17 оскарженню окремо від рішення суду не підлягає та у відповідності до пункту                        4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України повернув апеляційну скаргу заявникам.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права апеляційним судом не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                     ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року.
 
Керуючись частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,   
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
 
Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.
 
Звільнити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
 
Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов