ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 825/522/17
адміністративне провадження № К/9901/34555/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у складі судді Кашпур О.В. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у складі колегії суддів: Мельничука В.П., Лічевського І.О., Мацедонської В.Е. у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної ради про визнання дій протиправними, скасування дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати бездіяльність Чернігівської обласної ради (надалі по тексту також - відповідач) щодо не затвердження в обласну програму енергозбереження Чернігівської обласної ради винаходів по проекту «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів» (1 наукове відкриття, 11 патентів, 16 винаходів, 7 модернізацій, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання), протиправною;
- осудити бездіяльність відповідача та зобов`язати його додатково затвердити та включити в програму енергозбереження Чернігівської обласної ради винаходів по проекту «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів» (1 наукове відкриття, 11 патентів, 16 винаходів, 7 модернізацій, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання);
- стягнути з відповідача на його користь кошти за моральні інтереси в сумі 4044000 (чотири мільйони сорок чотири тисячі) грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що на основі винаходів ним був розроблений проект «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів». Цей проект кардинально покращує загрозливу екологічну обстановку у всіх сферах життєдіяльності людей, дозволяє 100% - ну переробку біомаси деревини. Відповідачем протиправно, на думку позивача, не включено в обласну програму енергозабезпечення цього проекту, чим порушено його права та свободи. На думку ОСОБА_1 , Чернігівська обласна рада посягнула на його честь та гідність та суттєво погіршила його матеріальний та моральний стан та нанесла непоправної шкоди. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити його позовні вимоги.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач у справі не розуміє та не усвідомлює своєї відповідальної ролі по нейтралізації загрозливої ситуації щодо переробки біомаси деревини без відходів. Замість створення сприятливих умов позивачу, відповідачем навмисно створюються всілякі перепони формальними відмовками.
Також, скаржник зазначив, що відповідачем та судами попередніх інстанцій порушено його конституційні права, як людини-винахідника щодо права на звернення до суду та справедливого судового розгляду, а також наводить аргументи щодо необхідності стягнення коштів за порушені моральні інтереси.
Крім цього, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин справи та надає їм відповідну оцінку, цитує норми матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваним судовим рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідач відзив на касаційну скаргу до суду не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У ході розгляду справи судами встановлено, що рішенням Чернігівської обласної ради від 27.01.2016 № 3-3/VII затверджено Програму стимулювання до запровадження енергоефективних заходів населення, об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та житлово-комунальних кооперативів Чернігівської області на 2016-2017 роки.
Позивачем виготовлено проект технічного завдання «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів».
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської обласної ради із зверненням від 18.12.2015 щодо впровадження його винаходів до обласного плану енергозбереження. Зазначене звернення відповідач отримав 11.02.2016.
Відповідно до розпорядження голови Чернігівської обласної ради від 22.02.2016 №29 створено робочу групу з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1 .
Згідно з текстом листа Департаменту житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації від 21.09.2016 № 01-08/1912 до Чернігівської обласної ради винаходи ОСОБА_1 , зокрема і «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів» заслуговують на увагу, проте єдиним шляхом сприяння винахіднику у реалізації технічних інновацій є співпраця з підприємствами-інвесторами, в тому числі місцевого рівня, які мають змогу виділяти кошти.
Листом від 07.12.2016 № К-24-09/1-02 Чернігівська обласна рада повідомила ОСОБА_1 , що його звернення було уважно розглянуте на засіданнях робочої групи під керівництвом заступника голови обласної ради ОСОБА_2 та зазначила, що повноважень щодо включення фінансування з обласного бюджету, впровадження у життя винаходів ОСОБА_1 не передбачено нормами чинного законодавства, а отже обласна рада не має повноважень на вирішення питань, порушених у його зверненні.
В листі також зазначено, що у зв`язку з тим, що у робочої групи відсутні дозволені законом важелі впливу для впровадження винаходів ОСОБА_1 , вона припиняє свою діяльність.
Листом № К-8-09/1-02 від 31.01.2017 Чернігівська обласна рада роз`яснила позивачу його право на звернення до суду у разі незгоди з рішенням обласної ради про припинення діяльності робочої групи.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем при затвердженні Програми стимулювання до запровадження енергоефективних заходів населення, об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та житлово-комунальних кооперативів Чернігівської області на 2016-2017 роки не було допущено протиправної бездіяльності щодо не затвердження в програму винаходу позивача «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів», оскільки відповідач не має повноважень щодо розробки проекту такої програми. Крім того, суд вважає, що Чернігівська обласна рада не має обов`язку щодо затвердження Програми енергоефективності з врахуванням винаходу позивача, оскільки самостійно не розробляє проектів цільових програм, а отже не може включати або виключати відповідні заходи, в тому числі й наукові винаходи в такі програми.
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією    та законами України.
Спірні правовідносини врегульовуються нормами    Конституції України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  районні, обласні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження: щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань, а в місцях компактного проживання національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цією статтею; забезпечення виконання рішень ради.
Таким чином, обласна рада в обов`язковому порядку делегує відповідній обласній державній адміністрації повноваження щодо підготовки та внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Чернігівської обласної ради від 16 вересня 1998 року «Про делегування повноважень обласній державній адміністрації» на підставі статті 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Чернігівській обласній державній адміністрації делеговано, зокрема, такі повноваження:
підготовка і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених вищезазначеним рішенням; забезпечення виконання рішень ради;
підготовка пропозицій до програм соціально-економічного та культурного розвитку області та загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального та культурного розвитку України.
Таким чином, судами попередніх інстанцій вірно вказано, що підготовка і внесення на розгляд обласної ради проектів програм та пропозицій до програм належать до компетенції саме обласних державних адміністрацій.
Згідно пункту 16 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішуються питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що до виключної компетенції обласних рад належить питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку області, в той же час чинним законодавством України за Чернігівською обласною радою не закріплено обов`язку щодо розробки або внесення пропозицій до програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань.
Таким чином, Верховний Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем при затвердженні Програми стимулювання до запровадження енергоефективних заходів населення, об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та житлово-комунальних кооперативів Чернігівської області на 2016-2017 роки не було допущено протиправної бездіяльності щодо не затвердження в програму винаходу позивача «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів», оскільки відповідач не має повноважень щодо розробки проекту такої програми. 
Крім того, судами вірно вказано, що Чернігівська обласна рада не має обов`язку щодо затвердження Програми енергоефективності з врахуванням винаходу позивача, оскільки самостійно не розробляє проектів цільових програм, а отже, не може включати або виключати відповідні заходи, в тому числі й наукові винаходи в такі програми.
Чернігівська обласна рада є колегіальним органом та як суб`єкт владних повноважень на підставі та в межах вимог Законом України «Про місцеве самоврядування» має можливість на власний розсуд шляхом голосування прийняти відповідне рішення, а отже має відповідні дискреційні повноваження. Суд зауважує, що Закон України «Про місцеве самоврядування»    не містить посилань щодо того, що будь-який винахід чи проект, в тому числі винахід позивача має бути обов`язково врахований в цільовій обласній програмі енергоефективності.
Отже, суд не може підміняти собою орган місцевого самоврядування та зобов`язувати Чернігівську обласну раду вчиняти певним чином.
Враховуючи наведене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не затвердження в обласну програму енергозбереження винаходів по проекту «Мобільний комплекс по переробці біомаси деревини без відходів» та зобов`язання додатково затвердити та включити в програму енергозбереження винаходи по вказаному проекту задоволенню не підлягають.
Крім того, Верховний Суд погоджується і з висновками судів попередніх інстанцій в частині того, що оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією    та законами України, тому відсутні і підстави для відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив порушень норм матеріального чи процесуального права. Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А. Ю. Бучик

Судді:                     С. Г. Стеценко 

                                              Л. В. Тацій