ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/1891/20	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/610/20 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 351000000   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
представника апелянта 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2020 року (постановлену суддею Позняком В.М., повний текст якої складено 25 березня 2020 року) у цивільній справі № 607/1891/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області - Іванісік Сергій Васильович про скасування державної реєстрації права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

В С Т А Н О В И В:
       У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства “Альфа-Банк”(далі АТ“Альфа-Банк”), треті особи державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергій Васильович, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав.
       Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27 грудня 2007 року на підставі кредитного договору укладеного з АКБ “Укрсоцбанк”, правонаступником якого є АТ“Альфа-Банк”, він отримав кредитні кошти в сумі 45000 дол. США повернення яких забезпечувалось переданою в іпотеку квартирою що в АДРЕСА_1 . 23.10.2019 року Державний реєстратор незаконно виніс рішення про реєстрацію в реєстрі речових прав права власності на квартиру за АТ“Альфа-Банк”.
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року забезпечено позов по справі шляхом заборони АТ "Альфа-Банк" відчужувати (передавати будь-яким чином, тощо) третім особам нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , здійснювати будь-які дії пов`язані з виселенням, зняттям з реєстрації позивача та членів його сім`ї та перешкоджанням у проживанні громадян, зареєстрованих за вказаною адресою, заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міністерству юстиції України та його територіальним органам, в тому числі Головному територіальному управлінню юстиції в Тернопільській області та іншим органам, особам, суб`єктам, в тому числі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради, та в т. ч. нотаріусам, що виконують функції державної реєстрації та здійснюють повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на спірну квартиру ( АДРЕСА_1 ) за будь-якими особами та вчиняти інші реєстраційні дії щодо цього об`єкту до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
       АТ“Альфа-Банк” звернулося до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідач може понести збитки, пов`язані із забезпеченням позову. Клопотання мотивоване тим, що внаслідок забезпечення судом позову товариство буде позбавлене правомочності розпоряджатися квартирою, а отже, погасити частково заборгованість відповідачів перед банком, вартість якої становить тільки 38% від загальної заборгованості. Також звертає увагу, що у випадку тривалої неможливості відчуження квартири, через тенденції на ринку і через погіршення стану майна, яким користується позивач, знизиться її вартість. На підставі вищенаведеного просить забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову шляхом внесення на депозитний рахунок Тернопільського міськрайонного суду грошових коштів у розмірі 100 000 грн.        
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2020 року у задоволенні клопотання АТ “Альфа Банк” про зустрічне забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду АТ "Альфа-Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання АТ "Альфа-Банк" про зустрічне забезпечення. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що заборона вчиняти дії щодо реалізації квартири позбавляє АТ “Альфа-Банк” можливості реалізувати правомочності власника, а проживання іпотекодавця в квартирі спричинить додаткові витрати власнику квартири.
Вважає, що позов поданий позивачем з ознаками порушення прав Банку як власника майна, а тому йому має бути гарантована реальна можливість захистити свої права, оскільки існує ризик спричинення збитків товариству. 
       В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та зіслався на обставини викладені в ній.
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.
       Заслухавши доповідача, пояснення представника АТ “Альфа-Банк”, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
       Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
       Відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави відповідно до вимог ч. 3 ст.154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення позову.
       З таким висновком погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
       Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Відповідно до ч. 1ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
       Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
       У відповідності до частини 4 статті 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.
       Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ятастатті 154 ЦПК України).
       Судом встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства “Альфа-Банк”(далі АТ“Альфа-Банк”), треті особи державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергій Васильович, ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та скасування державної реєстрації права власності за АТ“Альфа-Банк” на квартиру в АДРЕСА_1 .
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року забезпечено позов шляхом заборони АТ "Альфа-Банк" відчужувати (передавати будь-яким чином, тощо) третім особам нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , здійснювати будь-які дії пов`язані з виселенням, зняттям з реєстрації позивача та членів його сім`ї та перешкоджанням у проживанні громадян, зареєстрованих за вказаною адресою, заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міністерству юстиції України та його територіальним органам в т. ч. Головному територіальному управлінню юстиції в Тернопільській області та іншим органам, особам, суб`єктам, в тому числі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тернопільської міської ради, та в т. ч. нотаріусам, що виконують функції державної реєстрації та здійснюють повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на спірну квартиру ( АДРЕСА_1 ) за будь-якими особами та вчиняти інші реєстраційні дії щодо цього об`єкту до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
        ОСОБА_1 є громадянином України, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання на території України, а саме: АДРЕСА_1 . 
       Як вбачається з матеріалів справи, заявником не зазначено та не подано суду доказів, які б підтверджували, що майновий стан позивача або його дії, можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови йому у позові. 
       Так, відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
       На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.
       Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року, справа №753/2380/18-ц).
       Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.
       Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Представником відповідача не доведено, яким чином застосування судом заходів забезпечення позову може завдати відповідачу ймовірних збитків. Не доведено також те, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим відшкодування можливих збитків відповідачеві, внаслідок забезпечення позову, у разі відмови у позові. 
       Стосовно наведених у апеляційній скарзі доводів щодо незастосування судом першої інстанцій інстанції зустрічного забезпечення, необхідно зазначити, що з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачу збитків вжиттям заходів забезпечення позову, доводи скарги щодо порушення норм процесуального права в частині зустрічного забезпечення на правильність висновків суду першої інстанції , щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову не впливають.
       Колегія суддів зазначає, що застосований судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
       Окрім того, не заслуговують до уваги доводи апеляційної скарги, що внаслідок проживання іпотекодавця та членів його сім`ї у спірній квартирі, відповідачеві може бути завдано збитків, оскільки такі доводи не містять правових підстав для висновку про те, що забезпечення позову у даній справі може спричинити реальних збитків відповідачеві.
       Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга відповідача не містить.
       З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.
       Згідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2020 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має. 
       Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення.
       Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2020 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах понесених ними витрат.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 29 вересня 2020 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Міщій О.Я.

                                                                               Шевчук Г.М.