КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/2354/2020                                                                                                      Суддя 1 інстанції - Макаренко І.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                                                       Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
19 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Старовойтової Д.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок. 
Згідно постанови суду, 29.02.2020 о 05 год. 50 хв., гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN РOLO, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Жилянської та Паньківської, у м. Києві, здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофору, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем RENAULT MODUS, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічних пошкоджень.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3е ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Старовойтова Д.А., в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року та закрити провадження по справі. 
За доводами апелянта, судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права.
В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що під час судового розгляду, судячи зі змісту судового рішення, судом взято до уваги лише відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №422673 від 29.02.2020, складеного уповноваженою посадовою особою УПП у м. Києві. Відповідно до даного протоколу, ОСОБА_2 , 29.02.2020, о 05:50, керуючи автомобілем «Volkswagen Роlо», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Жилянської та Паньківської у м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «Renoult Modus», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з цим судом зроблено висновок, що ОСОБА_2 порушив п.п. е) п. 8.7.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Апелянт зазначає, що  в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 (з додатками), прийнята УПП у м. Києві 02.03.2020 року з вхідним номером Є-2602, до якої долучено CD-диски з відеозаписами події вказаної ДТП, зробленими відеореєстраторами, що були встановлені в автомобілях, які проїжджали в момент ДТП повз його учасників. На вказаних записах чітко та однозначно зафіксовано, що водій автомобіля «Renoult Modus», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 здійснював рух на червоний сигнал світлофора, в той час коли ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Роlо», д.н.з. НОМЕР_1 рухався саме на зелений сигнал світлофора.
Відтак, на переконання захисника, з викладеного вбачається, що саме ОСОБА_3 здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого сталася вказана ДТП.
Апелянт зазначає, що відповідно до п.п. е) п. 8.7.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, а тому, на думку захисника, вказане порушення має бути інкриміновано саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .
Відтак, за доводами захисника, судом першої інстанції і грубо проігноровано та не досліджено докази, долучені до матеріалів справи у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка не скоювала адміністративне правопорушення.
Апелянт вказує на те, що судом не надано будь-якої правової оцінки доказам, долученим ОСОБА_1 та не зазначено щодо їх прийняття до розгляду або їх відхилення, як неналежних чи недопустимих.
Окрім цього, захисник зазначає, що на автомобілі «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 , під час ДТП був встановлений GPS-трекер. Вказаний прилад в автоматичному режимі фіксує маршрут пересування транспортного засобу та його швидкість. Відповідно до показників зазначеного GPS-трекера, швидкість автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП становила 36 км./год., що підтверджується фото з монітору зазначеного приладу.
Відтак, на переконання апелянта, в викладеного вбачається, що водій ОСОБА_2 не лише не допустив порушень правил проїзду на відповідний сигнал світлофора, а й дотримувався швидкісного режиму, визначеному для населених пунктів. 
 
ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та  час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив та будь - яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Враховуючи наведене та  вимоги  ч. 6 ст. 294 КУпАП,  апеляційний  розгляд проведено  у  відсутність ОСОБА_3 .
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисників Шевченка  М.М. та Святецького Д.В., які, підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1  ч. 1  ст. 247 КУпАП, а саме, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного  правопорушення, за таких обставин.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез`ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.
Ухвалюючи постанову про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 8.7.3. е ПДР України, суддя районного суду послався в постанові на проотокол про адміністративне  правопорушення та  матеріали  справи.
При цьому, фактично відхиливши інші, представлені у справі докази, у тому числі схему ДТП, пояснення ОСОБА_1 , та наявні у справі відеоматеріали, суддя у постанові не тільки не навів мотиви такого рішення та не дав будь-якої оцінки іншим матеріалам справи, а й не розкрив суть доказів (а саме протоколу про адміністративне правопорушення та інші  докази), які за його висновками повністю підтвердили  винуватість ОСОБА_1 . 
Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.
При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність  порушень вимог  ПДР України    ОСОБА_1 , виходячи  з наступного.
З протоколу про адміністративне правопорушення №422673 від 29.02.2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 8.7.3.е ПДР України, згідно з яким червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. 
Із пояснень, що були надані ОСОБА_1 , як при складанні протоколу, так і під час апеляційного розгляду вбачається, що він  29.02.2020 р. приблизно в 05 год. 45 хв. рухався на  автомобілі  зі сторони перехрестя вул  Петлюри і вул. Жилянської сторону  перехрестя вул Льва Толстого та вул. Жилянської. Підїжджаючи до вказаного перехрестя, побачив, що  попережду стоять близько 3 автомобілів на червоний сигнал світлофора. Підїжджаючи ближче до вказаних автомобілів, побачив, як загорівся жовтий сигнал світлофора, а потім і зелений. Оскільки вказані автомобілі тільки починали рух, тому він перестроївшись в крайній правий ряд, продовжив проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора. Однак, наприкінці перехрестя, побачив автомобіль, що рухався по вул. Льва Толстого в сторону Залізничного вокзалу, почав гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалось. Відразу ж на місці ДТП, ОСОБА_2 послався на те, що є свідки даної пригоди, та вказував їхні номери телефонів, звазначаючи про те, що у вказаних свідків наявний відеозапис з відеореєстраторів.
Такі пояснення ОСОБА_1 повністю підтверджуються наявними у справі  об?єктивними доказами, а саме: в матеріалах спарави міститься заява ОСОБА_1 (з додатками), прийнята УПП у м. Києві 02.03.2020 р з вхідним номером Є-2602, до якої  долучено CD-диски із відеозаписами події даної ДТП, зробленими відеореєстраторами, що були встановлені в автомобілях, які проїжджали в момент ДТП повз його учасників (та на які  посилався ОСОБА_2 в своїх первинних поясненях).
З досліджених під час апеляційного розгляду справи вказаних відеозаписів чітко вбачається, що водій автомобіля - «Volkswagen Polo» рухався на зелений сигнал світлофлора, а водій автомобіля «Renoult Modus» здійснював рух на червоний сигнал світлофора.   
Зазначені відеоматеріали є об`єктивним доказом у справі, не залежать від суб`єктивного ставлення та оцінки їх будь - ким із сторін, і чітко свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п. 8.7.3 е ПДР  України, що залишилось поза увагою суду  першої  інстанції.
Більш того, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції на місці ДТП не було чітко встановлено, хто з водіїв поїхав на забороняючий сигнал світлофора, що й стало причиною ДТП, тому вони щодо обох водіїв склали протоколи про адміністративне правопорушення за порушення одного й того  ж п. 8.7.3. е ПДР України, порушення яких є взаємовиключними по відношенню до водіїв. Згідно копії постанови Шевченківського районного суду м. Києва від  07.05.2020 р. вбачається, що саме ОСОБА_3 здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора, тим самим порушивши вимоги п. 8.7.3.   ПДР України.
Наведене в сукупності з дослідженими під час апеляційного розгляду відеоматеріалами, наявними в матеріалах справи, чітко свідчить про те, що в діях ОСОБА_4 відсутні порушення вимог п. 8.7.3 е ПДР України.
Крім того, з долучених до апеляційної скарги доказів вбачається, що на автомобілі «VolkswagenPolo», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 , під час ДТП був встановлений GPS-трекер. Вказаний прилад в автоматичному режимі фіксує маршрут пересування транспортного засобу та його швидкість. Відповідно до показників зазначеного GPS-трекера, швидкість автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП становила 36 км./год., що підтверджується фото з монітору зазначеного приладу.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази з точки зору належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, доходжу висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам встановлених п.8.7.3.е ПДР України, які би перебували у причинно - наслідковому зв`язку із настанням ДТП, яка мала місце 29.02.2020 р, а тому, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу адвоката Старовойтової Д.А., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124  КУпАП  закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАп, а саме, у зв`язку з відсутністю в його  діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.
        
       Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Кепкал Л.І.