Справа № 464/6269/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю. 
Провадження № 33/811/184/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальномті, ОСОБА_1 , захисника – адвоката Стрілецького Тараса Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

                                        в с т а н о в и в:

вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. в дохід держави.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07 листопада 2019 року о 23.05 год. по вул.Зубрівській, 25 А у м.Львові, керуючи транспортним засобом "Шкода Октавіа", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважний, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 21099", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався зустрічним напрямком, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 11.3, 11.4 ПДР України. 
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2019 року, просить таку скасувати та винести нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції не досліджував матеріали справи, не вжив заходів з метою повного та всебічного розгляду справи та не встановив обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 
Крім цього, вказує, що судом першої інстанції в мотивувальній частинні рішення, не встановлено жодних обставин справи та не проаналізовано докази по справі. Як наслідок, вважає постанову суду незаконною та прийнятою із порушенням норм процесуального та матеріального права. 
Зазначає, що жодний свідок даної пригоди в судовому засіданні не допитувався, а з письмових пояснень, які є у матеріалах справи, вбачається, що свідків ДТП не повідомляли про кримінальну відповідальність за завідомо надання неправдивих показів, тому їх покази не слід брати до уваги.
Крім цього, вказує, що у постанові суду першої інстанції не зазначено з яких причин у судовому засіданні не були відібрані його пояснення.
Також у своїй апеляційній скарзі наголошує увагу на тому, що при розгляді справи судом не було взято до уваги той факт, що він ( ОСОБА_1 ) не був водієм транспортного засобу марки «Шкода Октавія» на момент ДТП і цей факт можуть підтвердити певні свідки.
Вважає, що судом першої інстанції не було вжито усіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин по справі.
Вказує, що повне, об`єктивне дослідження доказів та вирішенням справи по суті могло бути забезпечене лише після належного дослідження усіх матеріалів справи, отримання прояснень усіх свідків ДТП, дослідження усіх матеріалів справи. Як результат, усі ці дії допомогли б з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП та забезпечити повноту розгляду справи.
Крім цього, просить визнати поважними причини пропуску строків на подання апеляційної скарги та поновити строк апеляційного оскарження постанови Сихівського районного суду м.Львова від 06.12.2019 покликаючись на те, що при розгляді справи у суді першої інстанції він не був присутній, копію оскаржуваної постанови по пошті не отримував та про таку дізнався лише 04.02.2020 під час ознайомлення із матеріалами справи у суді.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Стрілецького Т.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме дані протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 151635 від 08.11.2019 (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.3), поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.4), поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.5), прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а обставини, які суд встановив не відповідають дійсності та не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.
На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими й до уваги не бере.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу «Шкода Октавія» на момент ДТП, спростовуються наявними в матеріалах справи поясненнями свідка ОСОБА_3 , в яких вона вказала, що водій автомобіля "Шкода Октавіа", д.н.з. НОМЕР_1 , який виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 21099", д.н.з. НОМЕР_2 , в автомобілі знаходився сам, інших осіб в автомобілі не було (а.с4). Аналогічні письмові пояснення надав і потерпілий ОСОБА_2 (а.с.5).
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його прав  внаслідок розгляду справи у його відсутність, у зв`язку із чим він не надавав своїх пояснень суду, не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів провадження суд першої інстанції, в передбачений процесуальний спосіб, направляв судове повідомлення за місцем реєстрації останнього, та апелянт отримав вказане повідомлення, що стверджується, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплат поштового переказу, що і дало суду підстави для розгляду справи у його відсутність.
При цьому, слід зауважити, що ОСОБА_1 в повному обсязі отримав можливість реалізувати надані йому права, що передбачені ст. 268 КУпАП, подавши апеляційну скаргу на судове рішення, проте будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисником Стрілецьким Т.І. - надано не було.
Доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Покликання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні його пояснення є безпідставними, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №151635. ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, що відображено у відповідній графі зазначеного протоколу. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2019 року.
Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу, без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М.Ф.Романюк